Р  Е  Ш  Е  Н  И  Е

№          				    09.02.2009 г.		                       гр.Левски

В  ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд			                   ІІІ наказателен състав
на 27.01.2009 г.
в публично заседание в следния състав:

              		                                                Председател: Евгения Рачева
                      
секретар Илияна Петрова
като разгледа докладваното от съдия Рачева
а.н.д.  № 20084410200621 по описа за 2008 г.
и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:

	Производството е по реда на чл.59 и следващите от ЗАНН.
	С наказателно постановление №1570/02.10.2008 г. на началника на РУ на МВР гр.Левски, на M.M. от гр.С., *, ЕГН *, е наложено на осн. чл.179, ал.2, във вр. с ал.1, т.5, пр.5 от ЗДвП административното наказание глоба в размер на 100,00 лв. за допуснато нарушение на чл.48, пр.1 от ЗДвП – за това, че на 13.09.2008 г. около 16:45 часа в с.Аспарухово, като водач на МПС (товарен автомобил с рег.№ *), на кръстовище ул.„В.Левски” с ул.„Хр.Ботев”, движейки се посока с.Малчика, отнема предимство на лек автомобил на кръстовище с равнозначни пътища, който се намира от дясната му страна и го удря, като прави птп – и на основание Наредба № Із-1959/2007 г. на министъра на вътрешните работи са му отнети 9 к.т. 
	Недоволен от така издаденото наказателно постановление (НП) е останал жалбоподателят M.M., който го обжалва и моли съда да го отмени като неправилно, незаконосъобразно и необосновано. M. твърди, че се движил с МПС в с.Аспарухово по основната пътна артерия от гр.Свищов за гр.Левски – ул.„В.Левски”, която би следвало да е маркирана като главен път, което обаче не било сторено; никъде не било отразено, че другият участник в птп-то, който следвало да бъде наказан в случая, бил непълнолетен и неправоспособен; нямало обозначена маркировка за пътя (от който излязъл другият водач), който бил черен и асфалтиран само няколко метра, характеризираща го като равнозначен и по тази причина M. счита, че това не може да се квалифицира като път по смисъла на §6, т.1 от ДР на ЗДвП; на кръстовището липсвало поставен знак А 25, обозначаващ равнозначни пътища. 
	Ответникът в съдебното производство не се представлява в с.з. и не изразява становище по жалбата.
Съобразявайки събраните по делото доказателства, съдът намира за установено следното:
Върху наказателното постановление не е отразена датата на връчването му на жалбоподателя, поради което съдът приема, че като е депозирал жалбата си пред наказващия орган на 10.12.2008 г., M. е спазил 7-дневния срок по чл.59, ал.2 от ЗАНН, поради което жалбата му се явява допустима и следва да бъде разгледана. 
При разглеждането й съдът съобрази следното:
Акт за установяване на административно нарушение №1570 е съставен на 13.09.2008 г. от A.K. на длъжност мл.автоконтрольор при РУ на МВР гр.Левски срещу M.M. за това, че на 13.09.2007 г. около 16:45 часа в с.Аспарухово на кръстовището на ул.„В.Левски” с ул.„Хр.Ботев”, като водач на товарен автомобил с рег.№*, движейки се по ул.„В.Левски” в посока от с.Малчика към гр.Левски, отнема предимството на лек автомобил с рег.№* на кръстовище с равнозначни пътища, който се намира от дясната му страна и го удря, като прави птп с материални щети – нарушение на чл.48 от ЗДвП.

В АУАН като очевидец на деянието е посочен Д.Т. – другият участник в птп-то – който е подписал акта в качеството на свидетел.
Жалбоподателят е подписал акта, като е записал възражението, че се движи по първостепенен асфалтиран път, а другият автомобил излиза от черен път. Видно е още от АУАН, че екземпляр от същия е бил връчен на M. на 13.09.2008 г.
Жалбоподателят не оспорва компетентността на актосъставителя и на наказващия орган. Служебно известно на съда е, че актосъставителят К. има правото да съставя актове по ЗДвП, а началникът на РУ на МВР е определен да издава наказателни постановления по ЗДвП (това се установява и от приложената на л.7 от делото заповед на министъра на вътрешните работи №Із-189/08.02.2007 г.), поради което съдът приема, че АУАН е съставен от оправомощено лице, респ. наказателното постановление е издадено от компетентен орган.  
Видно от приложения на л.7 от делото документ, жалбоподателят е депозирал след получаване на АУАН писмено възражение пред наказващия орган, върху което има резолюция на началника на РУ на МВР-Левски за прилагане към акта и проверка.
Жалбоподателят се явява в с.з. и дава обяснения, които кореспондират с изнесеното в жалбата му. Допълва, че на 13.09.2007 г., когато според АУАН е извършил въпросното нарушение, въобще не е бил в района на с.Аспарухово. 
Видно от копието от страницата на дневника за нарядите (л.5 от делото), в нея е отразено, че на 13.09.2008 г. е съставен акт по чл.48 срещу жалбоподателя във връзка с птп в с.Аспарухово, а на другия участник в птп-то – по чл.150. 
Видно от представения в хода на съдебното следствие с писмо рег.№8734/29.12.2008 г. на РУ на МВР-Левски протокол за птп (л.17 и л.18 от делото), има съставен такъв и в него е отразена фактическата обстановка, изложена в АУАН, но като дата на птп е посочена 13.09.2008 г. Видно е още от този протокол, че и на двамата водачи е съставен АУАН – на жалбоподателя за нарушение на чл.48 от ЗДвП, а на другият водач – за нарушение на чл.150 от ЗДвП.
С показанията си актосъставителят К. потвърждава, че жалбоподателят се е движил в с.Аспарухово в посока към гр.Левски по ул.„В.Левски”, отдясно на него е излязъл от ул.„Хр.Ботев” управляваният от Т. лек автомобил и настъпило птп между двамата. Изяснява се още от показанията му, че кръстовището не е регулирано. Актосъставителят счита, че жалбоподателят се е движил по главен път, но тъй като кръстовището не е регулирано и двата пътя са равнозначни, е приел, че виновния за птп-то водач е M.. Пояснява, че е допуснал техническа грешка, като е посочил за дата на нарушението в съставения срещу M. АУАН 13.09.2007 г.
Свидетелят Т. потвърждава, че е неправоспособен и че се движил по ул.„Хр.Ботев” в с.Аспарухово с лек автомобил. Изразява съгласие със схемата, начертана в протокола за птп относно положението на автомобилите. 
На практика от събраните по делото доказателства безспорно се установява, че жалбоподателят се е движил на 13.09.2008 г. в с.Аспарухово по ул.„В.Левски” в посока гр.Левски и не е спрял на кръстовището с ул.„Хр.Ботев”, откъдето, идвайки отдясно на M., е излизал водачът Т.. Няма спор също така и относно липсата на поставени пътни знаци в този участък от пътя.
Спорният момент в случая е кой от двамата водачи е бил с предимство и е следвало да спре и изчака другия водач.
Видно от справка изх.№ТСУ-11-00-439/12.01.2009 г. на Община Левски (л.19 от делото), пътното кръстовище в с.Аспарухово, общ.Левски, е съставено от ул.„Васил Левски” (която е част от републиканската пътна мрежа и е третокласен път ІІІ-303 – Българене – Левски – Бутово) и от ул.„Хр.Ботев”, която е част от уличната пътна мрежа на с.Аспарухово. Въпросното кръстовище не е сигнализирано с пътни знаци, а на ул.„В.Левски” има нанесена надлъжна маркировка на платното за движение.
Видно от справка изх.№122/22.01.2009 г. на ОПУ-Плевен (л.27 от делото), пътят, който минава през с.Аспарухово и съставлява ул.„Васил Левски”, е републикански път ІІІ-303, трети клас, и по силата на чл.4, ал.1 от Закона за пътищата движението на моторните превозни средства по нея се осъществяват с предимство. Посочват се и нормативните актове, според които в населеното място задължението за сигнализиране на тези пътища е на местните органи на властта – общинския съвет и кмета на общината.
Неправилно е становището на жалбоподателя, че ул.„Хр.Ботев” в с.Аспарухово не е път по смисъла на §6, т.1 от ДР на ЗДвП – дори и да нямаше асфалтиран участък, а да е изцяло черен път, то, след като безспорно е установено, че е земна площ, която се използва от ППС и пешеходци, то тази улица е път по смисъла на горепосочената разпоредба на закона.
С оглед изясненото обстоятелство – че улицата, по която се е движил жалбоподателят, е републикански път, а другият водач се е движил по улица от уличната пътна мрежа на с.Аспарухово – следва изводът, че Т. е следвало да пропусне движещия се с предимство по силата на чл.4, ал.1 от Закона за пътищата водач M.. Очевидно в случая не се касае за пресичане на нерегулирано кръстовище между два равнозначни пътя, при което да намира приложение правилото за предимство на дясностоящия. 
От горното следва извода, че, като не е осигурил предимство на Т., M. не е допуснал нарушение на чл.48 от ЗДвП. Наказателното постановление е издадено за нарушение, което не е извършено, поради което се явява незаконосъобразно и следва да бъде отменено.
Следва да се отбележи, че в хода на административнонаказателното производство са допуснати и съществени нарушения на процесуалните правила, водещи до ограничаване правото на защита на жалбоподателя, сами по себе си основание за отмяна на постановлението като незаконосъобразно. Така, в последното е посочена точно противоположната на посоката на движение, в която се е движил M. – според АУАН и всички доказателства по делото жалбоподателят се е движил в посока от с.Малчика към гр.Левски, докато според наказателното постановление – в посока към с.Малчика! При това положение следва изводът, че в НП, от една страна, са изложени неверни фактически констатации, а от друга – те не са в синхрон с тези от АУАН, и неминуемо са довели до ограничаване правото на защита на жалбоподателя, спрямо когото не е бил съставен АУАН за нарушение на ЗДвП при движение с МПС в посока към с.Малчика. До нарушаване правото на защита на M. се е достигнало и поради допуснатата грешка от страна на актосъставителя, който е посочил за дата на нарушението 13.09.2007 г. Едно деяние се характеризира с време, място и начин на извършване, респ. датата на деянието е съществен елемент от него и следва да отразява обективната истина. С издаването на наказателно постановление за извършено нарушение на 13.09.2008 г. (макар и вярно да е отразена в НП датата на деянието), отново е накърнено правото на защита на M., тъй като спрямо последния не е бил съставен акт за установяване на адм. нарушение, извършено на тази дата и за такова нарушение не му е била предоставена възможност да реализира правото си на защита чрез депозиране на възражения пред наказващият орган в 3-дневен срок от връчване на акт за установяване на административно нарушение (съгласно чл.36, ал.1 от ЗАНН административнонаказателно производство се образува със съставяне на акт за установяване на извършеното административно нарушение и ако такъв липсва, извън изключенията, визирани в чл.36, ал.2 от ЗАНН, НП, дори само на това основание, се явява незаконосъобразно и следва да бъде отменено).
С оглед всичко изложено съдът счита, че наказателното постановление следва да бъде отменено, поради което

Р   Е   Ш    И :

ОТМЕНЯ на основание чл.63, ал.1 от ЗАНН наказателно постановление №1570/02.10.2008 г. на началника на РУ на МВР гр.Левски, с което на M.M. от гр.С., *, ЕГН *, е наложено на осн. чл.179, ал.2, във вр. с ал.1, т.5, пр.5 от ЗДвП административното наказание глоба в размер на 100,00 лв. за допуснато нарушение на чл.48, пр.1 от ЗДвП – за това, че на 13.09.2008 г. около 16:45 часа в с.Аспарухово, като водач на МПС (товарен автомобил с рег.№ *), на кръстовище ул.„В.Левски” с ул.„Хр.Ботев”, движейки се посока с.Малчика, отнема предимство на лек автомобил на кръстовище с равнозначни пътища, който се намира от дясната му страна и го удря, като прави птп – и на основание Наредба № І-1959 на министъра на вътрешните работи са му отнети 9 к.т., като НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНО.
РЕШЕНИЕТО подлежи на касационно обжалване пред Административен съд гр.Плевен в 14-дневен срок от съобщението до страните, че е изготвено.

                                   РАЙОНЕН  СЪДИЯ: