Р  Е  Ш  Е  Н  И  Е

№ 2        				    05.01.2009 г.		                       гр.Левски

В  ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд			                   ІІІ наказателен състав
на 02.12.2008 г.
в публично заседание в следния състав:

              		                                                Председател: Евгения Рачева
                      
секретар Илияна Петрова
като разгледа докладваното от съдия Рачева
а.н.д.  № 20084410200515 по описа за 2008 г.
и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:

	Производството е по реда на чл.59 и следващите от ЗАНН.
	С наказателно постановление №1450/02.09.2008 г. на началника на РУ на МВР гр.Левски, на Т.М. от гр.Г., *, ЕГН *, са наложени следните административни наказания: глоба в размер на 100,00 лв. на осн. чл.179, ал.2, пр.1 от ЗДвП за допуснато нарушение на чл.25, ал.1 от ЗДвП и глоба в размер на 100,00 лв. и лишаване от право да управлява МПС за срок от 2 месеца на осн. чл.175, ал.1, т.5 от ЗДвП за допуснато нарушение на чл.123, ал.1, т.3, б.„в”, пр.1 от ЗДвП за това, че на 18.08.2008 г. около 12:00 часа в с.Обнова, като водач на МПС – влекач с рег.№*с прикачено полуремарке – извършва неправилна маневра завой надясно, като удря и преминава с полуремаркето през паркирал на тревна площ мотопед, като прави птп, след което водачът напуска мястото без да изчака служител от пътен контрол при РПУ-Левски. На основание Наредба № І-1959 на министъра на вътрешните работи, на M. са отнети 4 к.т. във връзка с нарушението, за което е санкциониран на осн. чл.179, ал.2, пр.1 от ЗДвП. 
	Недоволен от така издаденото наказателно постановление (НП) е останал жалбоподателят T.  M., който го обжалва като незаконосъобразно и моли съда да го отмени, а ако не намери основание за това – да намали наложените наказания до минимума им, определен от закона.
	Ответникът в съдебното производство не се представлява в с.з. и не изразява становище по жалбата.
Съобразявайки събраните по делото доказателства, съдът намира за установено следното:
С оглед датата на връчване на наказателното постановление на M. – 15.10.2008 г. (л.6 от делото) – и датата на депозиране на жалбата му пред наказващия орган – 22.10.2008 г. (л.2 от делото) – съдът счита, че последната е подадена в срока по чл.59, ал.2 от ЗАНН, поради което се явява допустима и следва да бъде разгледана. 
При разглеждането й съдът съобрази следното:
Акт за установяване на административно нарушение №1450 е съставен на 18.08.2008 г. от M.A.   на длъжност мл.автоконтрольор при РПУ-Левски срещу T. M. за нарушения на чл.25, ал.1 и чл.123, ал.1, т.3, б.„в” от ЗДвП – за това, че на 18.08.2008 г. около 12:00 часа в с.Обнова на кръстовището между ул.„Иван Вазов” и ул.„Никола Вапцаров” срещу гараж на дом №6, M., като водач на МПС – влекач с рег.№*с прикачено полуремарке –извършва неправилна маневра завой надясно за навлизане от ул.„Иван Вазов” към ул.„Никола Вапцаров” и удря и преминава с полуремаркето през паркиралия на тревната площ мотопед „Симсон”, като прави птп с материални щети и след произшествието напуска мястото без да изчака служители от пътен контрол при РПУ-Левски – водачът е установен на 18.08.2008 г. в 16:45 часа.
В АУАН като очевидец на деянието е посочен И.И., който е подписал акта в качеството на свидетел.
Жалбоподателят е подписал акта, като е записал, че няма възражения. Видно е още от АУАН, че екземпляр от същия е бил връчен на M. на 18.08.2008 г.
Жалбоподателят не оспорва компетентността на актосъставителя и на наказващия орган. Служебно известно на съда е, че актосъставителят A.   има правото да съставя актове по ЗДвП, а началникът на РПУ е определен да издава наказателни постановления по ЗДвП (това се установява и от приложената на л.7 от делото заповед на министъра на вътрешните работи №Із-189/08.02.2007 г.), поради което съдът приема, че АУАН е съставен от оправомощено лице, респ. наказателното постановление е издадено от компетентен орган.  
Жалбоподателят се явява в с.з. и дава обяснения, според които не е усетил нищо и не е разбрал, че е закачил мотопеда, поради което и продължил пътуването си, без да спре. Твърди, че видимостта след завоя била намалена от плодните дръвчета. Допълва, че щом му позвънили и го уведомили за случилото се, веднага се върнал и отишъл в полицейското управление в гр.Левски. Щом установили на мястото в с.Обнова щетите по мотопеда, върнал се в гр.Левски, купил ауспух и калник и ги дал на собственика на мотопеда И. И.  . 
Видно от копието от страницата на дневника за нарядите (л.8 от делото), в нея е отразено, че на 18.08.2008 г. е съставен акт по чл.25 и чл.123 срещу жалбоподателя във връзка със станалото в с.Обнова птп с материални щети. 
Видно от представения в хода на съдебното следствие с писмо рег.№7296/07.11.2008 г. на РУ на МВР-Левски протокол за птп (л.18 и л.19 от делото), има съставен такъв и в него е отразена фактическата обстановка, изложена в АУАН.
С показанията си актосъставителят A.   и свидетелите-очевидци на случилото се И. И.   и Т.Т.   потвърждават отразените в АУАН констатации относно механизма на произшествието и поведението на жалбоподателя. Установява се още от разпитите и на тримата, че ул.„Н.Вапцаров” е много тясна, но че овощните дръвчета по нея не са ограничавали видимостта на водача на влекача. Категорични са, че полуремаркето е преминало през тревната площ и е било оставило ясни следи. И. И.   потвърждава, че след като жалбоподателят се върнал, отишли на местопроизшествието, установили щетите по мотопеда и се разбрали с M. последният да купи ауспух и калник, което жалбоподателят веднага сторил и по този начин възстановил причинените на И.    щети.
Няма противоречия между дадените от свидетелите показания, същите са съответни и на описаната в АУАН и протокола за птп фактическа обстановка, и съдът им дава вяра. 

При така обсъдения доказателствен материал съдът намира за установено следното:
Жалбоподателят е извършил неправилно маневрата завой надясно и е ударил и преминал с полуремаркето през паркирания на тревната площ мотопед, в резултат на което е причинил птп с материални щети. Следва да се отбележи обаче, че нарушената от M. разпоредба не е тази на чл.25, ал.1 от ЗДвП, тъй като тя визира поведение на нарушителя спрямо друг участник в движението, който се ДВИЖИ пред него, след него или минава покрай него, а в конкретния случай се касае за паркирано извън платното за движение МПС. С деянието си M. е нарушил разпоредбата на чл.20, ал.1 от ЗДвП, тъй като не е изпълнил задължението си да контролира непрекъснато превозното средство, което управлява. Отделно от това в НП неправилно е приложена и санкционната норма на чл.179, ал.2, пр.1 от ЗДвП – посоченото предложение първо визира допуснато нарушение поради движение с несъобразена скорост, каквото нарушение в настоящия случай не е извършено, а и за него няма изложени фактически констатации. На практика M. е следвало да бъде санкциониран на осн. чл.185 от ЗДвП за извършеното от него нарушение по чл.20, ал.1 от ЗДвП. След като обаче в обстоятелствената част на АУАН и НП не се съдържат всички елементи от състава на нарушението, а именно не е отбелязано, че водачът не е контролирал непрекъснато превозното средство, което управлява, съдът не би могъл да приложи разпоредбата на чл.185 от ЗДвП, тъй като, установявайки нови фактически положения, би нарушил правото на защита на жалбоподателя. Ето защо съдът следва да отмени НП в частта относно първото визирано нарушение и наложеното за него наказание. 
По отношение на второто нарушение съдът намира, че е допуснато съществено нарушение от страна на наказващия орган, довело до ограничаване правото на защита на жалбоподателя, което пък е основание за съда да приеме, че и в тази част наказателното постановление е незаконосъобразно и като такова – да бъде отменено. Съображенията на съда за този извод са следните:
Според АУАН второто нарушение се изразява в това, че след произшествието M. продължава движението си, без да изчака служител от пътен контрол при РПУ-Левски. Като нарушена е посочена разпоредбата на чл.123, ал.1, т.3, б.”в” от ЗДвП. Следва да се отбележи, че в обстоятелствената част на НП липсва елемент от фактическия състав на нарушението по чл.123, ал.1, т.3, б.”в” от ЗДвП, тъй като в нея не е посочено наличието на причинена имуществена вреда, а последното се предпоставя от самата т.3. Нещо повече, за да е осъществен състава на чл.123, ал.1, т.3, б.”в” от ЗДвП е необходимо и между участниците в птп да няма съгласие относно обстоятелствата, свързани с него, което също следва да е отразено при описание на фактическите констатации. При посочване на правната квалификация наказващият орган е записал, че деянието на M. се състои в това, че при наличие на разногласия относно обстоятелствата за птп го напуска – нещо, което не отговаря на действителността, тъй като жалбоподателят не е бил спирал и не е имало разногласия преди да напусне птп-то. Посочената непълнота в обстоятелствената част и несъответствието между последната и изписания текст на нарушението при правното квалифициране на деянието сами по себе си са достатъчно основание да се приеме, че в случая е нарушено правото на защита на M., тъй като за последния не става ясно от обстоятелствената част на НП какво нарушение му се вменява (вмененото му нарушение според текста пред правната квалификация пък не е извършил). Отделно от това може да се отбележи, че в конкретния случай е следвало като нарушена да се посочи разпоредбата на чл.123, ал.1, т.1 от ЗДвП, което не е сторено нито от актосъставителя, нито от наказващия орган. Нарушение на разпоредбата на чл.123, ал.1, т.3, б. „в” предполага, че деецът не е извършил нарушение по чл.123, ал.1, т.1 от ЗДвП, тъй като, за да се изисква някакво поведение при причинени имуществени щети от страна на участник в птп е логично преди това водачът да е изпълнил задължението си по последната посочена разпоредба, а именно – да е спрял, за да установи какви са последиците от произшествието. Безспорно в случая е, че М. не е спрял. Нещо повече, след като вече жалбоподателят се е върнал на мястото на произшествието, не е оспорил обстоятелствата на нарушението, дал е обяснения, според които не е разбрал изобщо да е имало някакво съприкосновение между управляваното от него МПС и мотопеда (т.е. действал е при форма на вина непредпазливост, тъй като е бил длъжен и е могъл да изпълни задължението си по чл.20, ал.1 от ЗДвП, респ. ако беше контролирал непрекъснато превозното си средство – да узнае за настъпилото птп и да спре) и се е съгласил с констатациите относно причинените вреди, като дори веднага ги е възстановил – собственикът на мотопеда изрично заяви, че е получил съответните части от жалбоподателя и не е имал повече никакви претенции към него. Следователно, в конкретния случай M. не е извършил деяние, изразяващо се в неизчакване органите от съответната служба за контрол на МВР при наличие на несъгласие между участниците в птп относно обстоятелствата, свързани с него. (Може само да се маркира, че изложеното становище от защитника на жалбоподателя за това, че последният не е действал умишлено, поради което и не следва да носи административнонаказателна отговорност, е неправилно, тъй като за разлика от НК, където е записано, че непредпазливите деяния са наказуеми само когато това изрично е предвидено в закона, то в административнонаказателното производство е обратното – правилото според ЗАНН е, че както умишлените, така и непредпазливите деяния са наказуеми, като последните, според чл.7, ал.2 от ЗАНН, не се наказват само в изрично предвидените случаи.) 
С оглед всичко изложено съдът счита, че наказателното постановление следва да бъде отменено. Приложените на л.л.29, 30 и 31 от делото документи (писмо на ОДП-Стара Загора, ведно с приложена към него справка за нарушител от региона, и декларация относно имотно и семейно състояние на жалбоподателя) е безпредметно да бъдат обсъждани, тъй като те биха имали значение за индивидуализиране на наказанията, които в случая изцяло се отменят. 
Предвид горното, съдът
Р   Е   Ш    И :
ОТМЕНЯ на основание чл.63, ал.1 от ЗАНН наказателно постановление №1450/02.09.2008 г. на началника на РУ на МВР гр.Левски, с което на T.  M. от гр.Г., *, ЕГН *, са наложени следните административни наказания: глоба в размер на 100,00 лв. на осн. чл.179, ал.2, пр.1 от ЗДвП за допуснато нарушение на чл.25, ал.1 от ЗДвП и глоба в размер на 100,00 лв. и лишаване от право да управлява МПС за срок от 2 месеца на осн. чл.175, ал.1, т.5 от ЗДвП за допуснато нарушение на чл.123, ал.1, т.3, б.„в”, пр.1 от ЗДвП за това, че на 18.08.2008 г. около 12:00 часа в с.Обнова, като водач на МПС – влекач с рег.№*с прикачено полуремарке – извършва неправилна маневра завой надясно, като удря и преминава с полуремаркето през паркирал на тревна площ мотопед, като прави птп, след което водачът напуска мястото без да изчака служител от пътен контрол при РПУ-Левски, и на основание Наредба № І-1959 на министъра на вътрешните работи на M. са отнети 4 к.т. във връзка с нарушението, за което е санкциониран на осн. чл.179, ал.2, пр.1 от ЗДвП, като НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНО.
РЕШЕНИЕТО подлежи на касационно обжалване пред Административен съд гр.Плевен в 14-дневен срок от съобщението до страните, че е изготвено.

	                                                           РАЙОНЕН  СЪДИЯ: