Р Е Ш Е Н И Е

гр. ЛЕВСКИ, _14.11._  2008 г.

В ИМЕТО НА НАРОДА

	Левченски районен съд в съдебно заседание на _петнадесети октомври_ две хиляди и осма година в състав:

ПРЕДСЕДАТЕЛ: ПАЛМИРА АТАНАСОВА
    СЪДЕБНИ ЗАСЕДАТЕЛИ:

при секретаря _Янка Димитрова_ и в присъствието на прокурора __, като   разгледа докладваното от съдия Атанасова гр. дело №_20084410100389_ по описа за _2008_ год., за да се произнесе, взе предвид следното:
	Предявени от ищеца са обективно кумулативно съединени искове  с правно основание по чл. 233 ал.1 от ЗЗД – за претендираното обезщетение, по чл. 232 ал.2 от ЗЗД – за претендираните суми за неплатена консумирана питейна вода и по чл. 86 от ЗЗД – за претендираните лихви.
	В исковата молба се твърди, че ищецът е дал под наем на ответника недвижим имот, заедно с находящи се в жилището вещи. Твърди, че  наемателят е напуснал наетия имот без да го уведоми, като в последствие наемодателя е установил, че липсват някои от намиращите се в жилището /при отдаването му под наем/ вещи – подробно описани по вид и количество в исковата молба, с което му е причинил имуществени вреди в размер на 1020 лв. – сума равняваща се на стойността на липсващите вещи. Твърди също така, че при напускането си на имота наемателя не е заплатил и консумирана от него вода за м. Декември 2006 г. в размер на 14,57 лв., която той е заплатил. 
Моли съда да постанови решение, с което да осъди ответника да му заплати сумата от 1020 лв. представляваща обезщетение за причинените му имуществени вреди, ведно със законната лихва върху тази сума, считано от 26.V.2007 г. до окончателното й изплащане, както и сумата от 14,57 лв. представляваща консумирана, но незаплатена от ответника вода за месец декември 2006 г., ведно със законната лихва върху тази сума считано от завеждане на исковата молба до окончателното изплащане на сумата. Претендира и направените деловодни разноски.
	Ответникът – оспорва предявените искове като неоснователни. Твърди, че при напускане на имота  всички посочени в исковата молба вещи са се намирали в имота, че същият не е напуснат без знанието на наемодателя, на когото е върнат ключа от жилището. Моли съда да постанови решение, с което да ги отхвърли.
	Съдът, като прецени събраните по делото доказателства, приема за установено следното:
	Безспорно установено между страните по делото е, че същите са били страни по договор за наем, по силата на който  ищецът е дал под наем на ответника собствения си недвижим имот, представляващ апартамент № *, находящ се в гр. Б., на *, състоящ се от две стаи и кухня и сервизни помещения и прилежащата към него маза № *. 
	От показанията на разпитаните по делото свидетели се установява, че посочените в исковата молба вещи са се намирали в апартамента към момента на отдаването му под наем. 
	От показанията на разпитаните по делото свидетели А. И. – без родство със страните и Т. С. – син на ищеца се установява, че след прекратяване на договора за наем наемателят не е върнал, намиращите се към момента на получаването на жилището вещи, а именно – спалня „приста”, диван , 2 бр. тръбни легла, заедно с пружините, шкаф-маса, кухненска етажерка, метална стойка за гардероб, душ-слушалка, смесителни батерии, казанче за тоалетна, стелаж метален /от мазата/ и 2 бр. стелажи от стаята намираща се на стълбищната площадка.
По делото са сформирани две групи свидетели, едната подкрепяща изложеното от ищеца, а втората подкрепяща твърденията на ответника. Съдът дава вяра на показанията на първата група свидетели, а именно свидетелите А.И., Т. С. и И.П..  Първият от тази група свидетели е без родство със страните по делото и не е заинтересован по какъвто и да било начин от изхода на делото. Той пресъздава факти и обстоятелства, които лично е възприел. Вторият  от тази група свидетели – св. Т.С., макар и син на ищеца дава показания, които напълно си съответстват с показанията на св. И. – без родство със страните по делото и незаинтересован от неговия изход. Третият от тази група свидетели – св. И.П. също е без родство със страните по делото и не е заинтересован от изхода на делото. Показанията и на този свидетел не си противоречат с показанията на останалите свидетели – посочени по-горе, а ги допълва, като дава показания за наличните в апартамента вещи преди отдаването му под наем на ответника.
	Втората група свидетели са свидетелите И. П., В. П. и Л.П.. Съдът не дава вяра на показанията на тези свидетели и счита, че същите са заинтересовани от изхода на делото тъй като първата от тях живее на съпружески начала с ответника по делото, а другите двама свидетели са нейни родители. Както свидетелката И. П., така и нейните родители са заинтересовани от това дали ответника ще дължи суми или не на трето лице, тъй като евентуалната им дължимост ще намали разполагаемите парични средства на живеещите на съпружески начала ответник и И.П.. 
	Предвид свидетелските показания на първата група свидетели, съдът приема, че твърденията изложени в исковата молба отговарят на действителните факти и следва да бъде уважена исковата претенция като основателна. Относно размера на дължимите суми като обезщетение по делото е назначена съдебно-счетоводна експертиза, от която се установява стойността на всяка една от вещите след приспадане на съответното им изхабяване. 
	След представяне на заключението на вещото лице, в съдебно заседание на 15.10.2008 г. е прието изменение на предявеният иск, като същия вместо за сумата 1020 лв. – така както е посочено в исковата молба е изменен съгласно посочените суми от вещото лице и е намален до размера на общата сума от 766 лв. 
По делото не са представени каквито и да било доказателства ответникът да е платил претендираните с исковата молба суми по предявеният иск  с правно основание чл. 232 ал.2 от ЗЗД – представляващи неплатена консумирана питейна вода. 
Съгласно разпоредбата на чл. 232 ал.2 от ЗЗД наемателят е длъжен редовно да заплаща наемната цена  и разходите, свързани с ползването на имота, каквато е консумираната вода.
По делото е представено писмено доказателства в подкрепа на твърдението на ищеца, че самият той е заплатил ползваната вода за посочения в исковата молба периода – м. ХІІ.2006 г. Не са представени доказателства платените от ищеца суми за консумирана вода да са му възстановени от ответника, който е ползвал имота за посочения период и на когото е било задължението да заплати същите.
	С оглед на събраните по делото доказателства и изложеното по-горе, съдът приема, че предявените искове са основателни и доказани. При това положение следва ответника да бъде осъден да заплати на ищеца претендираните суми, ведно със законната лихва върху тях, считано от датата на завеждане на исковата молба в РС Левски до окончателното изплащане на сумите.
При този изход на делото следва да бъде осъден  ответника да заплати на ищеца направените деловодни разноски  общо в размер на 280 лв. – съгласно представения списък. 
	Предвид изложеното, съдът
Р Е Ш И :
	ОСЪЖДА на основание чл. 232 ал.2 във връзка с чл. 79 от ЗЗД П.Ц. от гр. Б. * ЕГН * да заплати на В.С.  от гр. Д. Д. * ЕГН * дължими суми  за ползвана и неплатена вода за м. декември 2006 г., в размер на 14,57 лв., ведно със законната лихва върху тази сума считано от  25.07.2008 г. до окончателното й изплащане по договор за наем на недвижим имот сключен между страните на 28.08.2006 г.
	ОСЪЖДА на основание чл. 233 ал.1 във връзка с чл. 79 от ЗЗД П.Ц. от гр. Б. * ЕГН * да заплати на В.С.  от гр. Д. Д. * ЕГН * обезщетение за причинените му имуществени вреди в  размер общо на 766 лв., ведно със законната лихва върху тази сума считано от  25.07.2008 г. до окончателното й изплащане – причинени му от невръщането на получените при сключването на договор за наем следни движими вещи: спалня „Приста”, диван от орех, 2 бр. тръбни легла, заедно с пружините, шкаф – маса, кухненска етажерка, метална стойка за гардероб, душ-слушалка, 3 бр. смесителни батерии, казанче за тоалетна, стилаж метален 1,40 м. х 2 м. х 0,60 м., както и 2 бр. метални стилажи с размери 0,80 м. х 0,40м. х 2 м., след прекратяването на устен договор за наем на недвижим имот сключен между страните на 28.08.2006 г.
	ОСЪЖДА П.Ц. от гр. Б. * ЕГН * да заплати на В.С.  от гр. Д. Д. * ЕГН * направените деловодни разноски в размер на 280 лв.
	РЕШЕНИЕТО подлежи на обжалване пред ПОС в двуседмичен срок от съобщението до страните, че е  изготвено.

				РАЙОНЕН СЪДИЯ: