О П Р Е Д Е Л Е Н И Е №

	Левченски районен съд в закрито заседание на  _двадесет и втори януари_ две хиляди и осма година в състав:

          ПРЕДСЕДАТЕЛ: ПАЛМИРА АТАНАСОВА
          ЧЛЕНОВЕ:………

изслуша докладваното от съдия Атанасова ЧГД №_20084410100016_ по описа за _2008_г., и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:
	Производството е по реда на чл. 126ж ал.2 от ГПК.
	В районен съд гр. Левски е постъпила молба от  М. С. от с. А., в която твърди, че е собственик на имота, находящ се в с. А. общ. Л. на ул. „В.Л.” № . Твърди, че ответника по молбата – О.А. е лице – ползвател на имота, което е допуснала в имота си, но тъй като съжителствуването й с него е невъзможно, тъй като твърди, че по отношение на нея е осъществяван непрекъснат физически и психически тормоз е принудена да напусне дома си и да живее под наем в гр. Л.. Твърди, че е изпратила покана до ответника с обратна разписка, с която го е поканила да напусне имота, но въпреки изтичането на указания срок същият не е напуснал имота.
	Моли съда да издаде заповед за възстановяване на владението й върху имота – находящ се в с. А., община Л. ул. „В.Л.” № .
	Съдът на основание чл. 126 ж  ал. 4 от ГПК е постановил да се изпрати незабавно копие от молбата и доказателствата на О.А., като е определил срок на същия да даде обяснения. В дадения от съда срок в РС Л. са постъпили обяснения от О.А., към които са представени и писмени доказателства.
	Ответника по молбата  счита, че същата не следва да бъде уважавана, тъй като в молбата не е прецизирано от който точно дом желае да бъде изгонен ответника /като заявява, че в имота находящ се на посочения адрес в с. А. има четири отделни самостоятелни жилища/.  Твърди също така, че  съпругата му има запазена наследствена част от покойния си баща /съпруг на молителката/ и реално на съпругата му е определена строителна линия и ниво за строеж на двуетажна жилищна сграда, одобрени на 17.V.1985 г. 
	Съдът, като прецени представените по делото доказателства, приема за установено следното:
	Видно от представеният по делото /на л. 5/ нотариален акт за дарение на недвижим имот № / г. е, че молителката е собственик на имота посочен в молбата и находящ се в границите на урбанизираната територия /строителните граници/ на с. А. общ. Л., като имота се намира на ул. „В. Л.” №  и е с площ от 1280 кв.м. и в него са построени подробно описани в нотариалния акт постройки. 
	Към материалите по делото /на л. 2/ е представена покана от молителката до О.А., с която го кани да освободи дома й в село А. в седмодневен срок от получаването на поканата, като в поканата е отразила, че имотът в с. А. на ул. „В.Л.” №  е нейна лична собственост и А. е допуснат от нея да го ползва  - като ползвател.
	Поканата е получена от съпругата на А.  на 04.01.2008 г. /видно от представеното на л. 3 от делото известие за доставяне на писмо/.
	Определеният от молителката срок за освобождаване на имота е изтекъл на 11.01.2008 г. и същата на 15.01.2008 г. е подала настоящата молба в съда. 
	Предвид изложеното, съдът намира, че молбата е подадена в срока по чл. 126ж ал. 3 от ГПК.
	С представеното обяснение О.А. признава, че той и съпругата му /дъщеря на молителката/ живеят в с. А. на посочения адрес.  А. твърди, че имотът е бил предмет на многократни сделки, като в крайна сметка признава, че имота е бил върнат на молителката. В този смисъл са и представените писмени доказателства, от които се установява, че действително в течение на различните години имота е бил прехвърлян няколкократно. От представения и приложен нотариален акт по делото /л.5/ се установява, че в крайна сметка едноличен собственик на имота е молителката. Същата е получила имота чрез дарение от притежаващите го към онзи момент дарители и тази сделка е последна по време от всички осъществили се преди това сделки с имота.
	Във връзка с твърдението на А., че на съпругата му е определена строителна линия и ниво за строеж на двуетажна жилищна сграда, одобрени на 17.05.1985 г. – съдът намира, че само по себе си определянето на строителна линия и ниво за строеж не правят лицето, на което са дадени собственик на постройката. Пък и както самият А. твърди в последвалите години имота многократно е бил предмет на прехвърлителни сделки и видно от представения нотариален акт установяващ собствеността върху имота към настоящия момент е, че цялото дворно място, ведно с всички постройки в него – съществуващи към момента са собственост на С.
	Относно твърдението на А, че съпругата му има запазена наследствена част от покойния си баща, която ще потърсят по съдебен ред, съдът намира, че и то е неотносимо към настоящия спор. Видно от представеното удостоверение за наследници на Г.С., е че  С. е починал на 13.09.2004 г., а молителката /видно от  представения на л. 5 нотариален акт № / г./ е придобила имота след неговата смърт и чрез дарение, т.е. същата е едноличен собственик на имота и евентуално при образуване на наследствената маса на Г.С. този имот не би се включил в същата. 
	По чл. 126ж ал.2 от ГПК заповед за възстановяване на владението по административен ред може да се издаде при наличието на следните предпоставки: молителят да е бил владелец на имота, да е допуснал ответника да го ползва, да му е връчил покана за напускане и последният да е отказал да напусне.
	От направеното признание на А. в обяснението се установява, че молителката е била владелец на имота и същата го е допуснала до него. Връчена е покана за напускане на имота и А. не е сторил това в дадения му срок. 
	Налице са условията за издаване на административна заповед за възстановяване на владението по чл.  126ж ал.4 от ГПК, тъй като по делото по един безспорен и категоричен начин е установена собствеността на молителката, обстоятелството, че ответника владее имота, както и че след отправената до него покана, същият не е напуснал имота и молбата е подадена в законоустановеният срок пред районният съд.
При този изход на делото следва да бъде осъден ответника по молбата да заплати държавна такса за издаването на заповедта в размер на 10 лв.
	Предвид изложеното, съдът

З А П О В Я Д В А:

	НА ОСНОВАНИЕ чл. 126 ж ал. 4 от ГПК ДА СЕ ВЪЗСТАНОВИ ВЛАДЕНИЕТО на М.С.  от с. А., община Л. обл. П. ул. „В. Л.” №  ЕГН  върху следният недвижим имот: недвижим имот, находящ се в с. А. община Л. на ул. „В. Л.” №  представляващ урегулиран поземлен имот в границите на урбанизираната територия /строителните граници/ на с. А., община Л. на ул. „В. Л.” № , с площ от 1280 кв.м., заедно с всички постройки в него, които по скица са: една масивна жилищна сграда, две паянтови жилищни сгради и две паянтови сгради, който имот съгласно дворищно-регулационния план на селото, утвърден със заповед № 550/98 г. е означен с № ІІІ-118 отреден за индивидуално нискоетажно жилищно строителство, в квартал , при граници и съседи: от две страни улици, УПИ с №  на М.С., УПИ с №  и УПИ с №  на н-ци на Д.М., като от имота да БЪДЕ ОТСТРАНЕН О.А. от с. А. община Л. ул. „В. Л.” №  ЕГН .
	ЗАПОВЕДТА подлежи на НЕЗАБАВНО ИЗПЪЛНЕНИЕ от органите на РПУ .
	ЗАПОВЕДТА може да се обжалва пред ПЛЕВЕНСКИ ОКРЪЖЕН СЪД в 3-дневен срок от днес.
	НА ОСНОВАНИЕ чл. 126 и от ГПК ОСЪЖДА О.А. от с. А. община Л. ул. „В. Л.” №  ЕГН  да заплати д.т. в размер на 10 лв.
	ПРЕПИС от заповедта да се изпрати на началника на РПУ Л. за изпълнение.

					РАЙОНЕН СЪДИЯ: