Р  Е  Ш  Е  Н  И  Е

№  				  	29.09.2008 г.			         гр.Левски

В  ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд			            ІІІ наказателен състав
на 16.09.2008 г.
в публично заседание в следния състав:
                                                              Председател: Евгения Рачева
секретар Илияна Петрова
като разгледа докладваното от съдия Рачева
а.н.д. № 20084410200339 по описа за 2008 г.
и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:

Производството е по реда на чл.59 и следващите от ЗАНН.
С наказателно постановление №984/16.05.2008 г. на началника на сектор ПП към ОДП-Плевен, на Д.П. от гр.П., *, ЕГН *, е наложено на осн. чл.177, ал.1, т.2, пр.1 от ЗДвП административното наказание глоба в размер на 200,00 лв. за нарушение на чл.150 от ЗДвП – за това, че на 30.04.2008 г. около 10:30 часа на път 1 клас №3, км.46+000, на 2 км. от с.Българене в посока гр.Плевен, управлява лек автомобил с рег.№ * без свидетелство за управление на МПС – неправоспособна.
Недоволна от така издаденото наказателно постановление (НП) е останала жалбоподателката Д. П., която го обжалва и моли съда да го отмени като незаконосъобразно и неправилно. Навежда довод, че действително е извършила нарушение на ЗДвП, тъй като не е носила тогава свидетелството си за управление на МПС, за което й е съставен и АУАН, но че е била правоспособен водач на МПС и следователно неправилно е санкционирана за управление на МПС като неправоспособна. Твърди също, че в АУАН не било посочено кое нарушение от всичките 4 хипотези на чл.100 от ЗДвП е извършила.
Ответникът не се представлява в с.з. В съпроводителното писмо, с което е изпратил административнонаказателната преписка в съда, е изразил становище, че наказателното постановление следва да бъде отменено, тъй като действително се установило при последващата проверка, че П. е била правоспособен водач на МПС. Грешката при налагане на наказанието се обосновава с факта на наличието на разлика между постоянния адрес на жалбоподателката – територията на ОДП-Плевен (където именно първоначално била извършена справката за правоспособност) и мястото, където П. се води като водач – ОДП-Ловеч.
 Съобразявайки събраните по делото доказателства и доводите на страните, съдът намира за установено следното:
С оглед датата на връчване на наказателното постановление на П. – 09.06.2008 г. – и датата на депозиране на жалбата й пред наказващия орган – 16.06.2008 г., видно от изричното признание на това обстоятелство от страна на наказващия орган (л.9 от делото) – съдът счита, че жалбата е подадена в срока по чл.59, ал.2 от ЗАНН, поради което се явява допустима и следва да бъде разгледана.
При разглеждането й съдът съобрази следното:
Акт за установяване на административно нарушение (АУАН) №984 е съставен на 30.04.2008 г. от К.П., на длъжност мл.автоконтрольор при ГПП-ОДП гр.Плевен, срещу Д.П. за това, че последната на 30.04.2008 г. в 10:30 часа на ПП3, км.46+000, на два километра от с.Българене, посока гр.Плевен, управлява лек автомобил с рег.№ *, като при извършената проверка не представя свидетелство за управление на МПС и контролен талон към него – нарушение на чл.100 от ЗДвП.
В АУАН е вписан като очевидец на нарушението А.Й., служител в ГПП гр.Плевен, който е подписал акта в качеството на свидетел.
Жалбоподателката е подписала акта, като не е записала обяснения и възражения. Видно е още от акта, че екземпляр от същия е бил връчен на П.. 
Жалбоподателката не оспорва компетентността на актосъставителя и на наказващия орган. Служебно известно на съда е, че актосъставителят е сред лицата, определени да съставят актове по ЗДвП, а началникът на сектор „Пътна полиция” при ОДП има правото да издава наказателни постановления (това се установява и от приложените на л.л.5 и 6 от делото заповеди на министъра на вътрешните работи), поради което съдът приема, че актът е съставен от оправомощено длъжностно лице и наказателното постановление е издадено от компетентен орган.
П. се явява в с.з. и дава обяснения, които кореспондират с изложените в жалбата й твърдения. Същата не оспорва фактическата обстановка, изложена в АУАН, но възразява срещу отразените в НП обстоятелства на нарушението, според които не била правоспособен водач на МПС.
Свидетелят П. също потвърждава констатациите по съставения акт. 
Видно от представеното в с.з. копие от свидетелство за управление, жалбоподателката към датата на твърдяното нарушение – 30.04.2008 г. – е била правоспособен водач на МПС категория В, каквото е управлявала в деня на проверката.
От гореобсъдения доказателствен материал категорично и безпротиворечиво се установява, че по време на проверката, извършена от контролните органи на 30.04.2008 г., жалбоподателката е била правоспособен водач на МПС, което е управлявала, но че не е носила в себе си свидетелството за управление, респ., че изложената в АУАН фактическа обстановка е вярна (тук е мястото да се отбележи, че в АУАН ясно е посочено кои документи, визирани в чл.100 от ЗДвП, П. не е носила – свидетелството за управление на МПС и контролния талон към него – и в тази връзка съдът счита, че не е нарушено правото на защита на жалбоподателката от страна на актосъставителя, който не е посочил изрично ал.1, т.1 от чл.100 на ЗДвП), а изложеното в НП обстоятелство – че П. е управлявала МПС, без да е правоспособен водач – е невярно.
Ето защо основателно се явява оплакването на жалбоподателката за това, че неправилно й е наложено наказание по чл.177, ал.1, т.2, пр.1 от ЗДвП. Съдът счита, че макар и да са налице по делото доказателства за допуснато от П. нарушение на чл.100, ал.1, т.1 от ЗДвП, не може да измени НП и да наложи наказание за неносенето на съответните документи, тъй като в обстоятелствената част на НП липсва фактическото описание именно на това нарушение – не е посочен елемент от състава на нарушението на чл.100, ал.1, т.1 от ЗДвП, а именно изпълнителното деяние, изразяващо се в неносене на съответния документ. Съдът не може да установява нова фактическа обстановка, а само да проверява правилно ли е подведена последната под съответната правна норма. В конкретния случай фактическата обстановка, изложена в обстоятелствената част на НП, не е вярна, поради което НП, като незаконосъобразно, следва да бъде отменено.
При този изход на процеса и предвид обстоятелството, че жалбата на П. се явява основателна, направените по делото разноски от бюджета на съда – изплатени 9,00 лв. пътни разноски на свидетеля П. – следва да останат на осн. чл.84 от ЗАНН, във вр. с чл.190, ал.1 от НПК за сметка на държавата.
Предвид горното, съдът

Р Е Ш И :
ОТМЕНЯ на основание чл.63, ал.1 от ЗАНН наказателно постановление №984/16.05.2008 г. на началника на сектор ПП към ОДП-Плевен, с което на Д.П. от гр.П., *, ЕГН *, е наложено на осн. чл.177, ал.1, т.2, пр.1 от ЗДвП административното наказание глоба в размер на 200,00 лв. за нарушение на чл.150 от ЗДвП – за това, че на 30.04.2008 г. около 10:30 часа на път 1 клас №3, км.46+000, на 2 км. от с.Българене в посока гр.Плевен, управлява лек автомобил с рег.№ * без свидетелство за управление на МПС – неправоспособна, като НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНО.
Решението подлежи на касационно обжалване пред Административен съд гр.Плевен в 14-дневен срок от съобщението до страните, че е изготвено.
				        	         РАЙОНЕН СЪДИЯ: