Р  Е  Ш  Е  Н  И  Е

№          				    17.10.2008 г.			            гр.Левски

В  ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд			                   ІІІ наказателен състав
на 07.10.2008 г.
в публично заседание в следния състав:
                   		                                             	Председател Евгения Рачева
секретар Свилен Александров
като разгледа докладваното от съдия Рачева
а.н.д.  № 20084410200409 по описа за 2008 г.
и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:

	Производството е по реда на чл.59 и следващите от ЗАНН.
	С наказателно постановление № 1010/23.06.2008 г. на началника на РПУ-Левски, на Ц.И. от *, ЕГН *, е наложено на осн. чл.177, ал.1, т.2 от ЗДвП административното наказание глоба в размер на 300,00 лв. за допуснато нарушение на чл.150 от ЗДвП – за това, че на 02.05.2008 г. в 18:40 часа в гр.Левски по ул.”Хр.Смирненски” управлява лек автомобил с рег.№ * без свидетелство за управление на МПС (неправоспособен).
	Недоволен от така издаденото наказателно постановление (НП) е останал жалбоподателят Ц.И., който го обжалва и моли съда да го отмени като незаконосъобразно. Счита, че актът за установяване на административно нарушение (АУАН) е съставен в противоречие със закона, тъй като отразеното в него не отговаря на обективната истина, поради което както АУАН, така и издаденото на негова основа НП, се явяват незаконосъобразни.
	Ответникът в съдебното производство не се представлява в с.з. и не изразява становище по жалбата.
Съобразявайки събраните по делото доказателства, съдът намира за установено следното:
С оглед датата на връчване на наказателното постановление на Иванов – 11.08.2008 г. – и датата на депозиране на жалбата му пред наказващия орган – 12.08.2008 г. – съдът счита, че последната е подадена в срока по чл.59, ал.2 от ЗАНН, поради което се явява допустима и следва да бъде разгледана. Разгледана по същество, жалбата е основателна.
Акт за установяване на административно нарушение №1010 е съставен на 27.05.2008 г. от М.А., на длъжност мл.автоконтрольор при РПУ-Левски, срещу Ц.И. за това, че последният на 02.05.2008 г. около 18:40 часа в гр.Левски по ул.”Христо Смирненски”, управлява лек автомобил с рег.№ * без свидетелство за управление на МПС (неправоспособен) и след употреба на алкохол от 2,5 промила, установено с иззета кръв за кръвна проба във ФСМП-Левски и издаден протокол за химическа експертиза №384/2008 г. от „СХЛ” към ЦСМП гр.Плевен – нарушение на чл.5, ал.2, т.3 и чл.150 от ЗДвП.
Видно от копието от страницата на дневника за нарядите за 27.05.2008г. (л.5 от делото), в нея са отразени срещу час 18:40 трите имена и ЕГН на жалбоподателя, управлявания от него автомобил, както и че е съставен акт за нарушение на чл.5 и чл.150 от ЗДвП.
Жалбоподателят е подписал акта, като е записал, че той се е возил на предната дясна седалка, а неговият брат И.И. е управлявал автомобила. Видно е още от АУАН, че екземпляр от същия е бил връчен на Ц.И. на 27.05.2008 г.
Жалбоподателят не оспорва компетентността на актосъставителя и на наказващия орган. Служебно известно на съда е, че актосъставителят А. има правото да съставя актове по ЗДвП, а началникът на РПУ (вече РУ на МВР) е упълномощен да издава наказателни постановления по ЗДвП (това се установява и от приложената на л.8 от делото заповед на министъра на вътрешните работи №Із-189/08.02.2007 г.), поради което съдът приема, че АУАН е съставен от оправомощено лице, респ. наказателното постановление е издадено от компетентен орган.  
Видно от писмо изх.№Д141/08 от 01.10.2008 г. на РП-Левски и приложеното към него досъдебно производство, по повод установеното съдържание на алкохол в кръвта на жалбоподателя е било водено досъдебно производство за престъпление по чл.343б, ал.1 от НК. Видно е от постановлението за прекратяване на наказателното производство, че според РП-Левски няма категорични доказателства за това Ц. И. да е управлявал тогава – на 02.05.2008 г. – автомобила с рег.№*, поради което спрямо последният не е потърсена наказателна отговорност.
Жалбоподателят се явява в с.з. и поддържа жалбата си. Дава обяснения, според които не отрича, че бил употребил алкохол. Признава, че накарал брат си И. И. да преследва с автомобила другия водач на МПС – А. А. – за да се разправи с него, и че щом го настигнали и му препречили пътя, влязъл в бой с А., но отрича да е управлявал в който и да било момент посочения в АУАН автомобил. 
Свидетелят И. И. потвърждава изложената от Ц. И. версия. Тук следва да се отбележи, че разпитът на свидетеля, който е брат на жалбоподателя, бе проведен задълбочено, и че в нито един момент не се установи разминаване между казаното от Ц. и свидетеля И..
Според актосъставителя М. А., последният не е очевидец на случая, а е съставил акта на по-късен етап на база снетите обяснения на момчетата, возили се в другия автомобил – А. и В. – и представения протокол за кръвна проба и химическа експертиза (последните се намират в приложеното към делото досъдебно производство). Установи се, че актосъставителят не е открил други свидетели – очевидци на конфликта между А. и Ц..
Свидетелите А. А. и В. А. в с.з. не бяха категорични относно обстоятелството кой е управлявал автомобила, в който се намирал Ц.. И двамата заявиха, че са писали в обясненията си, дадени в полицията (л.6 и л.7 от делото), че са посочили Ц.  за водач на МПС-то, тъй като той дошъл при водача на другия автомобил – А. – и влязъл в конфликт с него и че на практика не са обърнали внимание дали Ц. е управлявал автомобила и дали брат му е бил в последния. И от техните показания не се установи наличието на други лица, които да са възприели случилото се тогава и които съдът да може да разпита като свидетели по делото.
При анализ на показанията на свидетелите съдът достигна до извода, че последните не си противоречат в съществените моменти и че следва да даде вяра на казаното от всички свидетели. Тук следва да се отбележи, че наказващият орган не е проверил твърдението на Ц., изложено като възражение от него в АУАН, и при непълнота на доказателствата е издал НП. 
За да се търси административнонаказателна отговорност от едно лице, следва нарушението и вината на нарушителя да бъдат доказани по несъмнен начин. Няма спор по делото, че Ц. И. не притежава свидетелство за управление на МПС (в този смисъл той прави признание по време на съдебното следствие), но за това, че е неправоспособен водач на МПС той би могъл да отговаря само в случай, че управлява автомобил. Няма категорични доказателства за това на 02.05.2008 г. Ц. И. да е управлявал МПС, дори напротив, събраха се доказателства, че не той е бил водач на въпросния автомобил, и, след като НП не съответства на събрания доказателствен материал и обективната истина, следва да бъде отменено като незаконосъобразно.
Предвид всичко изложено, съдът

Р   Е   Ш    И :

	ОТМЕНЯ на основание чл.63, ал.1 от ЗАНН наказателно постановление № 1010/23.06.2008 г. на началника на РПУ-Левски, с което на Ц.И. от гр.Л., *, ЕГН *, е наложено на осн. чл.177, ал.1, т.2 от ЗДвП административното наказание глоба в размер на 300,00 лв. за допуснато нарушение на чл.150 от ЗДвП – за това, че на 02.05.2008 г. в 18:40 часа в гр.Левски по ул.”Хр.Смирненски” управлява лек автомобил с рег.№* без свидетелство за управление на МПС (неправоспособен), като НЕЗАКОНОСЪОБРАЗНО.
РЕШЕНИЕТО подлежи на касационно обжалване пред Административен съд гр.Плевен в 14-дневен срок от съобщението до страните, че е изготвено.
	                                                           РАЙОНЕН  СЪДИЯ: