п р и с ъ д а
№ ________

гр. ЛЕВСКИ,     30.01.  2009 год.

В ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд на   тридесети януари две хиляди и девета година в открито съдебно заседание, в следния състав:

       ПРЕДСЕДАТЕЛ:СТОЙКА МАНОЛОВА
     		   ЧЛЕНОВЕ: Еросалим Желязков
		                                    Тодор Т.

на секретаря Ваня Димитрова в присъствието на районния прокурор Цветомир Папурков  разгледа докладваното от съдия Манолова наказателно н.д.о.х. №  20064410200223   и на основание данните по делото и закона

П Р И С Ъ Д И :

	ПРИЗНАВА подсъдимите А.Г., ***, ЕГН * и Г.Т., ***, ЕГН * за ВИНОВНИ в това, че на 19.03.2006 г. около 22.00 ч. в *, след предварителен сговор помежду си, чрез разрушаване на прегради здраво направени за защита на имот и чрез използване на техническо средство – 1 бр. ножица за рязане на ламарина и 1 бр. ножица за рязане на арматурно желязо, направили опит да отнемат от халета №9 и №10 на * чужди движими вещи – 660 м. ел.проводник СВТ 3х1.5 кв.мм на стойност 838.73 лв. и 660 м. ел. проводник СВТ 4х1.5 кв.м. на стойност 1084.25 лв., или всичко на обща стойност 1922.98 лв. от владението на К.К. от * – МОЛ на обекта, собственост на “О.” АД гр. С., като деянието е останало недовършено по независещи от тях причини, без съгласието на собственика, с намерение противозаконно да ги присвоят, като деянието по отношение на подсъдимия Т. е извършено повторно, поради което и на основание чл.195, ал.1, т.3,4 и 5, във вр. с чл.18, ал.1 и чл.54 от НК ОСЪЖДА А.Г. на наказание ЕДНА ГОДИНА ЛИШАВАНЕ ОТ СВОБОДА.
	На основание чл.66, ал.1 от НК ОТЛАГА изтърпяването на така наложеното наказание с ТРИ ГОДИНИ изпитателен срок.
	ОСЪЖДА на основание чл.195, ал.1, т.3,4,5 и 7, във вр. с чл.28, ал.1, във вр. с чл.18, ал.1 и чл.54 от НК Г.Т. на наказание ЕДНА ГОДИНА ЛИШАВАНЕ ОТ СВОБОДА при първоначален ОБЩ РЕЖИМ на изтърпяване.
	На основание чл.25 във вр. с чл.23 от НК определя по отношение на Г.Т. едно общо наказание измежду наказанията, наложени с присъди по: НДОХ №1869/2006 г. по описа на РС – Плевен, влязла в сила на 28.06.2006 г. за деяние, извършено на 18.04.2006 г., с която е наложено наказание от една година и един месец лишаване от свобода и с която на основание чл.68, ал.1 от НК е приведено в изпълнение наказанието по НДОХ №1548/2001 г. по описа на РС – Плевен от пет месеца лишаване от свобода; НДОХ №1452/2004 г. по описа на РС – Плевен, влязла в сила на 10.01.2007 г. за деяние, извършено на 19.08.2003 г., с която е наложено наказание от десет месеца лишаване от свобода при общ режим; НДОХ №3439/2006 г. по описа на РС – Плевен, влязла в сила на 19.03.2007 г. за деяние, извършено на 07.12.2003 г., с която е наложено наказание от шест месеца лишаване от свобода при общ режим; НДОХ №183/2007 г. по описа на РС – Плевен, влязла в сила на 03.04.2007 г. за деяние, извършено през периода м.август – м.септември 2003 г., с която е наложено наказание от десет месеца лишаване от свобода при общ режим и настоящата присъда, постановена по НДОХ 20064410200223 по описа на РС – Левски, като налага най – тежкото от тях, а именно една година и един месец лишаване от свобода при общ режим.
	На основание чл.25, ал.2 от НК приспада изтърпяното наказание лишаване от свобода по цитираните присъди.
Веществените доказателства: 1 бр. ножица за рязане на ламарина, 1 бр. ножица за рязане на арматурно желязо с червени дръжки и в края с черни гумени ръкохватки с надпис върху режещата част 450/18, 1 бр. найлонова чанта с 4 бр. празни зеблови чували, 1 бр. черна шушлекова чанта /раница/ с жълт надпис „ Land party”, 1 бр. чук с оранжево - черна дръжка, за които не е установено на кого принадлежат, да се отнемат в полза на държавата, ако в едногодишен срок от завършване на наказателното производство не бъдат потърсени.
ОСЪЖДА подсъдимия А.Г. със снета по делото самоличност да заплати направените деловодни разноски в размер на 79.90 лв.
ОСЪЖДА подсъдимия Г.Т. със снета по делото самоличност да заплати направените деловодни разноски в размер на 79.90 лв.
	ПРИСЪДАТА подлежи на жалба и протест пред ПОС в 15 – дневен срок от днес.

						ПРЕДСЕДАТЕЛ:

						СЪДЕБНИ ЗАСЕДАТЕЛИ:1.

									           2.

МОТИВИ по НОХД №20064410200223 по описа на РС Левски

Обвинението срещу подсъдимите 
А.Г., ***, ЕГН *  и 
Г.Т., ***, ЕГН *, е повдигнато и предявено за това, че    на 19.03.2006 г. около 22.00 ч. в *, след предварителен сговор помежду си, чрез разрушаване на прегради здраво направени за защита на имот и чрез използване на техническо средство – 1 бр. ножица за рязане на ламарина и 1 бр. ножица за рязане на арматурно желязо, направили опит да отнемат от халета №9 и №10 на * чужди движими вещи – 660 м. ел.проводник СВТ 3х1.5 кв.мм на стойност 838.73 лв. и 660 м. ел. проводник СВТ 4х1.5 кв.м. на стойност 1084.25 лв., или всичко на обща стойност 1922.98 лв. от владението на К.К. от * – МОЛ на обекта, собственост на “О.” АД гр. С., като деянието е останало недовършено по независещи от тях причини, без съгласието на собственика, с намерение противозаконно да ги присвоят, като деянието по отношение на подсъдимия Т. е извършено повторно – престъпление 
- по чл.195, ал.1, т.3,4 и 5, във вр. с чл.18, ал.1 от НК за подсъдимия А.Г. и 
 - по чл. 195, ал.1 т.3, т.4, т.5 и т.7 във вр. с чл. 28, ал.1 във вр. с чл. 18, ал.1 от НК за подсъдимия Г.Т..
 
Представителят на Районна прокуратура гр.Левски поддържа обвинението срещу подсъдимите, така както е предявено, и пледира да бъдат признати за виновни и осъдени, като предлага по отношение и на двамата подсъдими да бъде наложено наказание по преценка на съда.
Защитникът на подсъдимите – адв. Г. моли съда на основание чл. 301 от НПК с присъдата си да признае подсъдимите за невиновни по повдигнатото обвинение. Доводите на адвоката са относно квалификацията на деянието, а именно че не са се събрали каквито и да е доказателства относно собствеността на така описаните в обвинителния акт чужди движими вещи. От друга страна – че не са събрани никакви доказателства за обвинението – няма свидетел очевидец, който да е видял подсъдимите, а по веществените доказателства нямало следи подсъдимите да са ги ползвали.	Подсъдимият А.Г. разбира повдигнатото обвинение, не се признава за виновен, отказва да дава обяснения по случая. 
Подсъдимият Г.Т. разбира повдигнатото обвинение, не се признава за виновен, отказва да дава обяснения по случая. 
Съдът, като прецени събраните по делото доказателства, приема за установено следното от фактическа и правна страна:
Двамата подсъдими се познавали. Решили да извършат кражба от халетата на птицезавод, намиращ се в близост до *. Сградата била позната на подсъдимия А.Т., тъй като последният живеел в същото село.
На 19.03.2006г. двамата подсъдими се подготвили предварително за извършване на кражбата, като взели със себе си 1 чук, , ножица за рязане на ламарина,  1 ножица за рязане на арматурно желязо и четири на брой празни чували от зебло.
Вечерта на 19.03.2006 г. двамата подсъдими влезли в стопанския двор на птицезавода в *. С помощта на ножица за арматурно желязо срязали халката на катинара на входната врата на хале №10. Подсъдимите влезли в помещението и с помощта на ножиците изрязали 1320 м. ел. кабели, сиви и бели на цвят, които са били накачени по стените на помещението.
Обектът бил охраняван, като същата вечер на смяна бил свидетелят М.Т.. Около 21.15 часа същият чул, че кучетата лаят. След обиколката на халето свидетелят Т. установил, че халката на катинара на входната врата на хале №10 била извадена, а вратата леко е притворена. Това събудило съмнение у него и веднага позвънил на  мобилния телефон на свидетеля И.И. – служител при РПУ Левски. Последният информирал за случилото се Г.А. – служител при РПУ Левски и двамата живущи в *.
Двамата полицаи веднага тръгнали към обект №10 в птицезавода, където било тъмно. След като осветили помещението с помощта на фенери, по земята забелязали нарязаните кабели, черна чанта, чук и ножици. Малко след това в къщичката за птици забелязали две лица, които се криели. Свидетелите се представили, че са служители на полицията и задържали подсъдимите. 
В проведения първоначално разговор между полицаите и подсъдимите, последните отговорили, че дошли да огледат помещението и да видят какво има в него. Дрехите и главите на двамата подсъдими били покрити с прах. Впоследствие двамата подсъдими били отведени в сградата на РПУ Левски.
С протокол за оглед на местопроизшествието били иззети 13 метра ел. кабели сиви и бели на цвят, 1 брой черна чанта (раница), 1 брой чук с оранжево черна дръжка, 1 брой ножица за ламарина, 1 брой ножица за арматурно желязо, 1 брой найлонова чантичка, в която били поставени 4 броя чували от зебло.
Срещу разписка гл. с-т П.П. предал на К.К. от * 1320 м. ел. кабел.      
От заключението на вещото лице по назначената съдебно оценителна (електротехническа) експертиза е видно, че стойността на 660 м. СВТ 3 х 1,5 кв.м. e 838,73 лв.; стойността на 660 м. СВТ 4 х 1,5 кв.м. е 1084,25 лв., или всичко на обща стойност 1922,98 лв.
	Заключението на вещото лице е компетентно изготвено, не е оспорено от страните по делото. По изложените съображения е и прието от съда.	 
От изложеното е видно, че с деянието си двамата подсъдими А.Г. и Г.Т. са осъществили от обективна и субективна страна квалифицирана кражба, която не е довършена по независещи от подсъдимите причини.
	Изложената фактическа обстановка се подкрепя от събраните по делото гласни и писмени доказателства – протокол за оглед на местопроизшествие, фотоалбум, заключение по назначената на досъдебното производство съдебно – оценителна експертиза, от показанията на разпитаните в съдебно заседание свидетели и от обясненията на подсъдимите.
	От показанията на свидетеля Г.А. – полицай в РПУ Левски се установява, че са посетили мястото на кражбата и са установили, че има разбита сграда и че кабелът е на земята срязан. Вътре в халето заварили двамата подсъдими, дрехите на които били бели от падналия по тях прах.
	Показанията на свидетеля И.И. – младши РИ в РПУ Левски кореспондират с тези на свидетеля Г.А.. 
	Двамата свидетели са без родство с подсъдимите, в този смисъл незаинтересовани от изхода на делото, дават добросъвестно показанията си, които кореспондират както помежду си, така и със събраните по делото писмени доказателства. Двамата свидетели са очевидци - същите имат непосредствени впечатления от събитията, заловили са двамата извършители. 
Възприели са подсъдимите, чиито дрехи са били бели от праха, срязаните кабели, които са се намирали на земята, веществените доказателства. По изложените съображения съдът кредитира  показанията и на двамата свидетели като достоверни.
 	Свидетелят К. разказва, че е отговорник на обекта в * и че обектът е на „О.” АД С.. Според показанията на свидетеля, кабелите са трижилни и четирижилни, като срязаните кабели са и от двата вида, около 1300 м. е срязаното количество.
Свидетелят М. е установил, че сградата е разбита  и се е обадил на И., който пристигнал за около 4-5 минути.
	Съдът дава вяра на показанията и на тези свидетели, които са без родство с подсъдимите, дават добросъвестно показанията си. Същите кореспондират със свидетелските показания на останалите свидетели, както и със събраните по делото писмени доказателства, поради което съдът кредитира показанията им като достоверни.   
	Съдът счита, че от така събраните доказателства се установява по безспорен начин, че двамата подсъдими са извършили на 19.03.2006 г. престъплението кражба на чужди движими вещи. За извършване на кражбата двамата подсъдими са се сговорили предварително, разбили са прегради, здраво направени за защита на имот и са използвали и технически средства, приложени като веществени доказателства по делото. Деянието не е довършено по независещи от подсъдимите причини.   
	Предмет на доказване по настоящото дело е извършено престъпление от двамата подсъдими по чл.195 от НК – квалифицирана кражба.
	Деянието за подсъдимия Т. е извършено повторно – след като е осъден с влязла в сила присъда за друго такова престъпление.
Г. и Т. са извършили престъплението със съзнанието, че вещите, които отнемат не е тяхна собственост, а чужда такава.
От субективна страна деянието е извършено от двамата подсъдими умишлено, при форма на вина пряк умисъл.
Всеки от подсъдимите е съзнавал, че отнема от владението на собственика без разрешение на същия вещта, съзнавал е действията на другия, а също и волята да осъществи намерението си заедно с другия, поради което и умисъла на Г. и Т. обхваща всички елементи на извършеното престъпление.
Извършеното от тях деяние представлява опит, който е недовършен по независещи от тях причини. Деянието е извършено при квалифициращи обстоятелства: макар и извършеното да представлява опит, то са налице квалифициращи обстоятелства – използване на технически средства, разрушаване на прегради, здраво направени за защита на имот, предварителен сговор и при условията на повторност за подсъдимия Т..
При това положение съдът счита, че извършеното от двамата подсъдими престъпление следва да се квалифицира като такова по  чл.195, ал.1, т.3,4 и 5, във вр. с чл.18, ал.1 от НК за подсъдимия А.Г. и 
- по чл. 195, ал.1 т.3, т.4, т.5 и т.7 във вр. с чл. 28, ал.1 във вр. с чл. 18, ал.1 от НК за подсъдимия Г.Т..
Съдът счита, че подсъдимите следва да носят наказателна отговорност по горепосочените текстове от НК, като наказанието им следва да се определи при условията на чл.54 от НК, както и, че не са налице основанията за определяне на наказанието при условията на чл.55, във вр. с чл.58 б.”а” от НК. 
Съдът съобрази степента на осъществяване на намерението от двамата подсъдими, като приема, че макар и извършеното деяние да представлява само опит, то вредните последици вече са настъпили, а предмета на престъплението не може да служи по предназначение, поради унищожаването му в резултат на деянието. Съдът съобрази и причините, поради които опитът на Г. и Т. да извършат кражба на инкриминираната вещ е останал недовършен, а именно, случайното им заварване на местопроизшествието и разкриване на извършеното престъпление.
	При определяне вида и размера на наказанието на подсъдимия А.Г., съдът съобрази степента на обществена опасност на деянието и дееца, стойността на предмета на престъпление, както и невисоката степен на обществена опасност на деянието и дееца, подбудите за неговото извършване, както и че същото следва да бъде определено при превес на смекчаващи отговорността и вината обстоятелства - чистото му съдебно минало /видно от справката му за съдимост/. Съдът съобрази и причините и мотивите за извършване на престъплението. 
Съдът счита, че на подсъдимия А.Г. следва да се определи наказание към минимума на наказанието лишаване от свобода, предвидено в състава на извършеното престъпление - а именно наказание лишаване от свобода за срок от една година.
Наложеното на подсъдимия Г. наказание е до три години лишаване от свобода, деецът не е осъждан на лишаване от свобода и целите на наказанието по чл.36 от НК, във връзка с генералната и специалната превенция могат да бъдат постигнати и по този начин, като не е наложително същият ефективно да изтърпи наложеното наказание, съдът на основание чл.66, ал.1 от НК е отложил изтърпяването му с три години изпитателен срок.
	При определяне вида и размера на наказанието на подсъдимия Г.Т., съдът съобрази степента на обществена опасност на деянието и дееца, подбудите за неговото извършване, обстоятелството, че престъплението е останало недовършено, че подсъдимият е осъждан, като счита, че наказанието следва да бъде определено при превес на смекчаващи отговорността и вината обстоятелства. 
	За извършеното престъпление, закона предвижда наказание лишаване от свобода от една до осем години. 
Съдът счита, че на подсъдимия Г.Т. следва да се определи наказание към минимума на наказанието лишаване от свобода, предвидено в състава на извършеното престъпление - а именно наказание лишаване от свобода за срок от една година.
Тъй като видно от справката за съдимост, приложена към делото, подсъдимият Т. е осъждан на наказание лишаване от свобода, то по отношение на него не са налице основанията за приложение разпоредбата на чл. 66, ал.1 от НК и не следва изпълнението на така определеното наказание лишаване от свобода да се отлага с изпитателен срок. При това положение наказанието лишаване от свобода следва да бъде изтърпяно при първоначален общ режим.
	По отношение на подсъдимия Т. има влезли в сила други присъди, като деянието, предмет на настоящото наказателно производство е извършено преди присъдите да влязат в сила, поради което следва да се приложи разпоредбата на чл. 25, ал.1 във вр. с чл. 23, ал.1 от НК.
	Постановените присъди по отношение на Т. са по НДОХ №1869/2006 г. по описа на РС – Плевен, влязла в сила на 28.06.2006 г. за деяние, извършено на 18.04.2006 г., с която е наложено наказание от една година и един месец лишаване от свобода и с която на основание чл.68, ал.1 от НК е приведено в изпълнение наказанието по НДОХ №1548/2001 г. по описа на РС – Плевен от пет месеца лишаване от свобода; НДОХ №1452/2004 г. по описа на РС – Плевен, влязла в сила на 10.01.2007 г. за деяние, извършено на 19.08.2003 г., с която е наложено наказание от десет месеца лишаване от свобода при общ режим; НДОХ №3439/2006 г. по описа на РС – Плевен, влязла в сила на 19.03.2007 г. за деяние, извършено на 07.12.2003 г., с която е наложено наказание от шест месеца лишаване от свобода при общ режим; НДОХ №183/2007 г. по описа на РС – Плевен, влязла в сила на 03.04.2007 г. за деяние, извършено през периода м.август – м.септември 2003 г., с която е наложено наказание от десет месеца лишаване от свобода при общ режим.
	Налице са основанията за приложение разпоредбата на чл. 25, ал.1 във вр. с чл. 23, ал.1 от НК, като съдът налага най-тежкото наказание по изброените по-горе присъди и постановената такава по НДОХ 20064410200223 по описа на РС – Левски, а именно една година и един месец лишаване от свобода при общ режим.
	На основание чл.25, ал.2 от НК приспада изтърпяното наказание лишаване от свобода по цитираните присъди.
Веществените доказателства: 1 бр. ножица за рязане на ламарина, 1 бр. ножица за рязане на арматурно желязо с червени дръжки и в края с черни гумени ръкохватки с надпис върху режещата част 450/18, 1 бр. найлонова чанта с 4 бр. празни зеблови чували, 1 бр. черна шушлекова чанта /раница/ с жълт надпис „ Land party”, 1 бр. чук с оранжево - черна дръжка, за които не е установено на кого принадлежат, да се отнемат в полза на държавата, ако в едногодишен срок от завършване на наказателното производство не бъдат потърсени.	При този изход на делото подсъдимият А.Г.  следва да заплати направените от съда деловодни разноски в размер на 79,90 лева.
При този изход на делото подсъдимият Г.Т.  следва да заплати направените от съда деловодни разноски в размер на 79,90 лева.
	Водим от горните мотиви, съдът постанови присъдата си.

ПРЕДСЕДАТЕЛ: