п р и с ъ д а
№ ________

гр. ЛЕВСКИ,   22.10.   2008 год.

В ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд на  двадесет и втори октомври    през две хиляди и осма година в открито съдебно заседание, в следния състав:
       ПРЕДСЕДАТЕЛ:СТОЙКА МАНОЛОВА
     		   ЧЛЕНОВЕ: М.Ечева
				          Т. Тодоров	
на секретаря Илияна Петрова в присъствието на районния прокурор Цветомир Папурков разгледа докладваното от съдия Манолова наказателно н.д.о..х. №  20084410200271  и на основание данните по делото и закона

П Р И С Ъ Д И :
ПРИЗНАВА подсъдимия Г.Д., ***, ЕГН * за НЕВИНОВЕН по повдигнатото обвинение по чл.339, ал.1 от НК за това, че на неустановени дни в периода 2003-10.10.2007 г. придобил и до 10.10.2007 г. в дома си намиращ се в *, държал боеприпаси: 13 бр. бойни патрони калибър 7,62 х 39 мм със стоманен сърдечник, с повишен смъртоносен ефект, предназначени и използвани за специални цели от МВР и от Въоръжените сили; 6 бр. бойни патрони калибър 7,62 х 39 мм трасиращи с оловен сърдечник предназначени и използвани за специални цели от МВР и от Въоръжените сили; 9 бр. халосни патрони калибър 7,62 х 39 мм предназначени и използвани за специални цели от МВР и от Въоръжените сили, без да има за това надлежно разрешение, поради което и на основание чл.304, пр.3 от НПК го ОПРАВДАВА.
На основание  чл.53, ал.2, б ”а” от НК веществени доказателства 13 бр. патрони със стоманен сърдечник, 6 бр. патрони с оловен сърдечник, 9 бр. халосни патрони  се отнемат в полза на държавата и след влизане в сила на присъдата да се предадат на служба  „КОС” при ОД на МВР гр.Плевен за унищожаване. 
ПРИСЪДАТА подлежи на жалба и протест пред ПОС в 15 – дневен срок от днес.				
ПРЕДСЕДАТЕЛ:
				        СЪДЕБНИ ЗАСЕДАТЕЛИ: 1.			
																			                 2.

МОТИВИ ПО НОХД 20084410200271

Обвинението против подсъдимия Г.Д., ***, ЕГН * e по чл.339, ал.1 от НК за това, че на неустановени дни в периода 2003г. - 10.10.2007г. придобил и до 10.10.2007 г. в дома си, намиращ се в ***, държал боеприпаси: 13 бр. бойни патрони калибър 7,62 х 39 мм със стоманен сърдечник, с повишен смъртоносен ефект, предназначени и използвани за специални цели от МВР и от Въоръжените сили; 6 бр. бойни патрони калибър 7,62 х 39 мм трасиращи с оловен сърдечник предназначени и използвани за специални цели от МВР и от Въоръжените сили; 9 бр. халосни патрони калибър 7,62 х 39 мм предназначени и използвани за специални цели от МВР и от Въоръжените сили, без да има за това надлежно разрешение.
Подсъдимият е получил препис от обвинителния акт, разбира обвинението и не се признава за виновен.
РП Левски поддържа обвинението срещу подсъдимия. Счита, че обвинението е доказано по безспорен и несъмнен начин и моли съда да го признае за виновен, като му наложи наказание по  преценка на съда.
Защитникът на подсъдимия пледира, че обвиненията срещу неговия подзащитен са неоснователни и недоказани, че няма осъществено съставомерно деяние по чл. 339 от НК нито от обективна, нито от субективна страна. Моли съда да го оправдае. 
Съдът като прецени събраните по делото доказателства, приема за установено следното:
 Подсъдимият Г.Д. е ловец при ловно рибарска дружина * и притежава разрешително за носене на ловно оръжие „образец 2” с № * г. със срок на действие до 31.03.2009 г., както и разрешително за съхранение на ловно оръжие „образец 4”, с № * със същия срок на действие. Подсъдимият притежава гладкоцевна пушка – надцевка ”Л.” калибър 12 с № * и ловна нарезна карабина „А.” калибър 7.62 х 39 с № *. 
Като ловец и притежател на посочените по-горе огнестрелни оръжия, същият има право да закупува ловни патрони от оръжейните магазини в страната с издаденото разрешително за носене на ловно оръжие.
На 10.10.2007 г. във връзка със задълженията си по закон свидетелят Е. – мл. инспектор КОС в гр. Белене съвместно с В.Г. – инспектор КОС при ОДП Плевен извършили проверка в дома на подсъдимия Д. относно начина на съхранение на притежаваните от него законни огнестрелни оръжия и боеприпаси, съгласно ЗКВВООБ. Подсъдимият бил поканен да отключи касата си. При извършената проверка служителите на КОС констатирали, че в касата се намирали 19 бр. патрони калибър 7.62 х 39 и 9 бр. халосни патрони калибър 7.62х39 мм.
В обясненията си подсъдимият Д. твърди, че е закупил патроните от магазин и че има разрешително за носене на оръжие и придобиване на патрони за същия калибър 7.62х39. Част от патроните са му били давани по време на лов от други лица – военни. Халосните патрони са му били предоставени на лов от негови колеги, за да стреля във въздуха и да плаши дивеча.
Свидетелят В.А. в показанията си твърди, че при проверката в дома на подсъдимия намерили боеприпаси, които няма право да притежава и са забранени от ЗКВВООБ. Според свидетеля, боеприпасите със стоманен сърдечник са предназначени за МВР и МО и се разпознават по гилзата и червената линия, но същевременно прави уточнението, че без експертно заключение не може да се установи вида на патрона.
Заявява, че поради възникнало съмнение, че патронът е боен, същият е иззет за експертиза. Свидетелят е категоричен, че в магазините не се продават забранени патрони, като конкретно за гр. Плевен не е констатирал продажба на такива. В показанията си свидетелят твърди, че трасиращият патрон може да се изстреля и с ловно оръжие, и макар да не е записано никъде,  същите са забранени.
Свидетелят Е. знаел за подсъдимия, че прави нарушения с нощни излети по ловните полета. 
По време на проверката с полицейски инспектор са открили 6 бр. трасиращи, 9 халосни и 13 бойни патрони със стоманен сърдечник. Заявява също така, че не е експерт и не може да установи какви в действителност са патроните. 
От заключението на съдебно-балистичната експертиза е видно, че предоставените за изследване общо 28 броя патрони се определят по калибър както следва:
- 7.62х39 – 19 бр. бойни патрони
- 7.62х39 мм – 9 бр. халосни патрони. Всички са добре съхранени, без побитости по капсулите и няма видими причини да не могат да произведат изстрел. Годни са за стрелба с оръжие от съответния калибър и представляват боеприпас по смисъла на ЗКВВООБ. 
Установява се от заключението на експерта, че предвид обстоятелството, че не разполагали с оръжия от съответния калибър, не е било възможно да се извърши експериментална стрелба с представените за изследване патрони. Заключението се поддържа и в съдебно заседание. 
Според вещото лице, по маркировката може да се определи дали патронът е оловен, но трябва да се разреже самия патрон, като такова разрязване не е правено, тъй като не е имал поставена такава задача. 
Заключението на експертизата, че патроните са годни да произведат изстрел, се основава на обстоятелството, че няма пробитости по капсулата, но експертът прави уточнението, че ако патронът не е пълен с барут, същият е възможно да е негоден да произведе изстрел.
От заключението на вещото лице П. се установява, че за изследване са представени 28 бр. патрона с калибър 7,62х39 обр. 1943г., предназначени за стрелба с автомат АК 47, АКМ. От тях 13 бр. патрони представляват стандартни бойни патрони със стоманен сърдечник, другите 6 бр. са със зелени върхове и са със специално предназначение – трасиращи, без стоманен сърдечник. Останалите 9 бр. патрони са без проектил и представляват стандартни халосни патрони. Според заключението, няма специални правила, които да регламентират обозначаването на лентата на бойните и ловните патрони. Патроните, които се произвеждат за ловни цели имат повишен смъртоносен ефект, като ловният патрон е по-опасен и с повишен смъртоносен ефект. Островърхите патрони са типични армейски патрони със стоманен  сърдечник, забранени са за продажба и не се продават в магазините.
 Патроните външно са еднакви и не могат да се различат. Експертът уточнява, че по годината на производство човек може да предположи, че това не са ловни патрони. 
	Становището на РП Левски е, че съгласно разпоредбата на чл. 59,ал.2 от ППЗКВВООБ във вр. с чл. 24, ал.3 от същия Правилник, придобиването на патрони от лица, извън системата на МВР и ВС, е забранено. Според РП Левски, за осъществяването обективна и субективна страна на състава на чл. 339, ал.1 от НК е необходимо подсъдимият да държи трайно, продължително боеприпаси, без да има разрешение от надлежните органи.
	Съдът не споделя становището на РП Левски.
	Съгласно разпоредбата на чл. 59, ал.2 от ППЗКВВООБ се забранява придобиването, носенето и употребата на боеприпаси по чл. 24, ал.3 (забранява се продажбата на боеприпаси със стоманен сърдечник и на боеприпаси, използвани и предназначени за специални цели от МВР и от Въоръжените сили). Освен това ограничение, засягащо боеприпасите със стоманен сърдечник и това за боеприпасите с повишен смъртоносен ефект, липсва друго ограничение.	
Забраните по цитирания текст от ППЗККВВОБ се отнасят  до лицата, продаващи в оръжейните магазини, и до техните собственици, но не и за купувачите. Предмет на тази забрана са боеприпасите със стоманен сърдечник и тези с повишен смъртоносен ефект.
В настоящото производство обвинението срещу подсъдимия се явява недоказано, тъй като от балистичната експертиза се установи, че боеприпасите не са проверени дали са годни да произведат изстрел, предвид обстоятелството, че не разполагали с оръжия от съответния калибър и не е било възможно да се извърши експериментална стрелба с представените за изследване патрони.
Без да се установи по несъмнен начин годността на боеприпасите, не може да се отговори на въпроса има ли годен предмет на престъплението по чл. 339, ал.1 от НК.
Дори и да беше установено по един несъмнен начин годността на боеприпасите, за да е съставомерно деянието по чл. 339, ал.1 от НК, деецът следва да е придобил или да държи боеприпаси, без да притежава надлежно разрешение за оръжие, с което те могат да се използват. В този смисъл е и постоянната и непротиворечива практика на ВКС на РБ.  
В конкретния случай подсъдимият Д. е придобил и държал боеприпаси в калибъра, за който има разрешение, но част от тях – със стоманения сърдечник, са под ограничителен режим.
Относно намерените у подсъдимия Д. 6 бр. трасиращи патрона, които са с оловен , а не със стоманен сърдечник, т.е. идентичен с този на ловните патрони и 9 бр. халосни патрона. В разпоредбите на ЗКВВООБ няма изрична ограничителна норма, забраняваща придобиването, носенето и употребата на трасиращи и халосни патрони от лица, притежаващи законно нарезно оръжие в същия калибър. След като тези боеприпаси не попадат сред изброените в чл. 24, ал.3 от ППЗКВВООБ, и не попадат под ограничителния режим на закона за придобиването и държането им, не би могла да се търси наказателна отговорност от подсъдимия, законно притежаващ оръжие от същия калибър.
	По изложените съображения съдът счита, че не е налице обективната страна на престъплението по чл. 339 от НК и основания за ангажиране на наказателна отговорност спрямо подсъдимия Г.Д..
Конкретно за 13 бр. патрона със стоманен сърдечник, отсъства и субективната страна на престъплението. По външния си вид този вид боеприпаси по никакъв начин не се отличават от ловните боеприпаси с оловен сърдечник.
	Подсъдимият Д. твърди, че е придобил конкретните боеприпаси чрез покупка от магазин. Следва да се отбележи, че този начин не е опроверган от доказателствата по делото.
	Както бе отбелязано по-горе, вещото лице П. е категоричен, че в магазините се спазват изискванията, с които се забранява продажбата на със стоманен сърдечник и на боеприпаси с повишен смъртоносен ефект. В този смисъл са и показанията на свидетелите Г. и Е..
	Твърденията им в тази насока бяха опровергани от показанията на свидетеля К., който заяви, че е закупувал патрони с тясна дупка и остър връх, и с маркировки, и без маркировки от магазини в различни градове в страната.
	Съдът няма основание да не кредитира показанията на този свидетел, тъй като в съдебно заседание от страна на защитника на подсъдимия бе представено решение на Плевенски районен съд, относимо към делото относно продажбата на патрони с повишен смъртоносен ефект в магазин в г. Плевен, за които важи забраната за продажба. 
Съгласно разпоредбата на чл. 60 от ППЗККООБ, българските граждани закупуват боеприпаси срещу представяне на заверено разрешение от МВР за носене на ловно оръжие и документ за самоличност, а съгласно ал.2 от чл. 60 на същия Правилник, не се разрешава закупуването на боеприпаси за други калибри огнестрелни оръжия освен за посочените в разрешението за носене.
Т.е. надлежното разрешение за придобиване и държане на боеприпаси е разрешителното за придобиване и носене на съответното за тях оръжие. 
При закупуването на боеприпаси следва да се представи разрешително за оръжието и документ за самоличност. Следователно, ако едно лице има надлежно разрешение за придобиване и носене на ловно оръжие, то той автоматично притежава разрешение да придобива и държи  боеприпаси с калибър, подходящ да се използват с това оръжие.
По делото безспорно се установи, че придобитите от подсъдимия боеприпаси са съответни по калибър и могат да се използват с притежаваното от него ловно оръжие, за които той има надлежно разрешение. Т.е съдът приема, че от страна на Д. липсва умисъл  за придобиване и съхранението на тези боеприпаси.
За да е налице умисъл в случая, следва по безспорен начин да бъде установено и доказано, че подсъдимият е знаел, че тези патрони са под ограничителен режим. Следователно, деянията, за които е предаден на съд подсъдимият, са несъставомерни по чл. 339, ал.1 от НК.
По изложените съображения съдът признава за невинен подсъдимия и го оправдава.
 Следва да се приложи разпоредбата на чл.53, ал.2, б ”а” от НК, поради което веществени доказателства 13 бр. патрони със стоманен сърдечник, 6 бр. патрони с оловен сърдечник, 9 бр. халосни патрони  се отнемат в полза на държавата и след влизане в сила на присъдата да се предадат на служба  „КОС” при ОД на МВР гр.Плевен за унищожаване. 
	Водим от горното съдът постанови присъдата си.

					ПРЕДСЕДАТЕЛ: