п р и с ъ д а
№ ________

гр. ЛЕВСКИ,    04.07.   2008 год.

В ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд на   четвърти юли   през две хиляди и осма година в открито съдебно заседание, в следния състав:

       ПРЕДСЕДАТЕЛ:СТОЙКА МАНОЛОВА
     		   ЧЛЕНОВЕ: Мария Ечева 
				          Анка Грозданова
		          
на секретаря Ваня Димитрова в присъствието на районния прокурор Цветомир Папурков разгледа докладваното от съдия Манолова наказателно н.д.о.х. №  20084410200269  и на основание данните по делото и закона
П Р И С Ъ Д И :

ПРИЗНАВА подсъдимия А. И., роден на * г. в гр.П., * за ВИНОВЕН в това, че на 01.02.2008 г. в гр.Левски, обл.Плевен, при условията на продължавано престъпление и чрез разрушаване на прегради здраво направени за защита на имот, отнел чужди движими вещи – 1 бр. мобилен апарат, марка „Нокиа”, модел „2650” на стойност 20.00 лв. и 1 бр. СИМ карта на „М-тел” на стойност 15.00 лв. от владението на С. Х. от гр.Л. и 2 бр. тонколони, марка „Тъндер” на стойност 60.00 лв. от владението на Л.Б. от гр.Л., или всичко на обща стойност 95.00 лв., без съгласието на собствениците с намерение противозаконно да ги присвои, поради което и на основание чл.195, ал.1, т.3, във вр. с чл.194, ал.1, във вр. с чл.26, ал.1, във вр. с чл.55, ал.1, т.1 от НК го ОСЪЖДА на ТРИ МЕСЕЦА лишаване от свобода.
На основание чл.66, ал.1 от НК ОТЛАГА изтърпяването на така наложеното наказание с  ТРИ ГОДИНИ изпитателен срок.
Осъжда подсъдимия А.И. със снета по делото самоличност да заплати направените по делото разноски в размер на 80 лв.
ПРИСЪДАТА подлежи на жалба и протест пред ПОС в 15 – дневен срок от днес.
					ПРЕДСЕДАТЕЛ:
	
					СЪДЕБНИ ЗАСЕДАТЕЛИ:1.
					        	                 
     2.   

МОТИВИ ПО НОХД 20084410200269

Обвинението против подсъдимия А.И.,  роден на * г. в гр. П., живущ *, е по чл.195 ал.1 т.3, във вр. с чл. 194 ал.1 във вр. с чл. 26, ал.1 от НК за това, че на 01.02.2008 г. в гр. Левски, обл. Плевен, при условията на продължавано престъпление и чрез разрушаване на прегради здраво направени за защита на имот, отнел чужди движими вещи: 1 бр. мобилен апарат марка „Нокиа”, модел „2650”, на стойност 20.00 лв. и 1 бр. СИМ карта на „М-Тел”, на стойност 15.00 лв., от владението на С.Х. от гр. Л. и два броя тонколони марка „Тъндер”, на стойност 60.00 лв. от владението на Л. Б. от гр. Л., или всичко на обща стойност 95.00 лв., без съгласието на собствениците с намерение противозаконно да ги присвои.
Подсъдимият е получил препис от обвинителния акт, разбира обвинението и признава вината си.
Съдът като прецени събраните по делото доказателства, приема за установено следното:
Черта в дома на подсъдимия А. И., намиращ се в гр. Л., *, пристигнали на гости негови приятели. Единият от тях бил свидетелят Г. В..
След полунощ на 01.02.2008 г. подсъдимият И. решил да отиде до дома на негов близък приятел, който се намирал в гр. Л., *. Подсъдимият решил да отиде до там, заедно със свидетеля В.. Подсъдимият И., след като установил, че няма никой в дома на приятеля му, взел решение да влезе вътре. Свидетелят В. се опитал да промени решението му, като му изтъкнал довода, че било заключено. Около 03.00 часа на 01.02.2008 г. подсъдимият И. чрез физическа сила (използвайки рамото си), разбил входната врата на къщата.  Насочил се към стаята на приятеля си, която се намирала на втория етаж. Вратата била заключена. Отново с физическа сила разбил вратата. Влязъл в стаята и противозаконно отнел един брой мобилен апарат марка „Нокиа 2650” със СИМ карта на „М-Тел”. След това отишъл при свидетеля В., който стоял пред къщата и споделил с него за извършената кражба. Свидетелят В. го помолил да му предаде телефона, тъй като имал желание на следващия ден да го върне на собственика, с когото били приятели. Подсъдимият И. му го предал. Подсъдимият му го предал. След това двамата  тръгнали отново към дома на подсъдимия. По пътя, на ул. „Цар Иван Шишман”, подсъдимият забелязал лек автомобил, марка „Ф.” с рег.№ *, собственост на свидетеля Л.Б. и счупил с ръка задното му панорамно стъкло. След тази му постъпка свидетелят В. му съобщил, че се прибира в дома си. Двамата се разделили. След това подсъдимият се върнал при автомобила и от него взел противозаконно два броя тонколони марка „Тъндър”.
Свидетелят С. Х. твърди, че преди около няколко години закупил мобилен апарат марка „Нокиа 2650” със СИМ карта на М-Тел и същият е негова собственост.
С протокол за доброволно предаване подсъдимият И. предал на служители при РПУ Левски 2 броя тонколони марка „Тъндър”, които с разписка от 06.02.2008 г. били върнати на свидетеля Л.Б. от гр. Л.. 
На 01.02.2008г. с протокол за доброволно предаване свидетелят В. предал на служители на РПУ Левски мобилен апарат марка „Нокиа 2650” с 1 брой СИМ карта на М-Тел, които с разписка от 25.02.2008 г. били върнати на свидетеля С.Х. от гр. Л..
От заключението на вещото лице по назначените съдебно-оценителни експертизи е видно, че пазарната стойност на отнетите вещи – 1 бр. мобилен апарат марка „Нокиа 2650” и 1 бр. СИМ карта на М-Тел към датата на извършване на деянието – 01.02.2008 г. е 35.00 лв., а на два броя тонколони „Тъндър” е 60.00 лв.
Подсъдимият и защитникът му са дали съгласие да бъде открита процедура по предварително изслушване на страните и да не се провежда разпит на всички свидетели и вещи лица и при постановяване на присъдата непосредствено да се ползва съдържанието на съответните протоколи и експертни заключения от досъдебното производство.
Подсъдимият И. е признал изцяло фактите, изложени в обстоятелствената част на обвинителния акт и се е съгласил да не се събират доказателства за тези факти.  
В съответствие с разпоредбите на НПК и на основание чл. 371 от НПК съдът го е уведомил, че съответните доказателства, събрани по досъдебното производство и направеното от него самопризнание по чл. 371 т.2 от НПК ще се ползва при постановяване на присъдата.
На основание чл.373 ал.3 от НПК и предвид обстоятелството, че действията по разследването са извършени при условията и по реда, предвиден в НПК, съдът е одобрил изразеното съгласие. 
С определение на основание чл. 372 ал.4 от НПК съдът е обявил, че при постановяване на присъдата ще ползва самопризнанието, направено от подсъдимия, без да събира доказателства за фактите, изложени в обстоятелствената част на обвинителния акт.   
 На основание чл. 283 от НПК съдът е присъединил към доказателствата писмените доказателства, събрани на досъдебното производство.   
 На основание чл. 373 ал.2 от НПК съдът не е извършил разпит на подсъдимите, свидетелите и вещите лица за фактите, изложени в обстоятелствената част на обвинителния акт. 
 Съдът приема, с оглед на събраните по делото доказателства, че обвинението е доказано по безспорен и несъмнен начин.
Налице е извършено деяние. Същото е извършено от подсъдимия при форма на вината пряк умисъл.
Деянието осъществява състава на престъплението кражба, тъй като А. И. е отнел чужди движими вещи: 1 бр. мобилен апарат марка „Нокиа”, модел „2650”, на стойност 20.00 лв. и 1 бр. СИМ карта на „М-Тел”, на стойност 15.00 лв., от владението на С.Х. от гр. Л. и два броя тонколони марка „Тъндер”, на стойност 60.00 лв. от владението на Л.Б. от гр. Л., или всичко на обща стойност 95.00 лв., без съгласието на собствениците с намерение противозаконно да ги присвои.
За извършване на деянието подсъдимият е разбил прегради, здраво направени за защита на имот.
Подсъдимият е извършил две деяния, които осъществяват състава на едно и също престъпление – кражба, извършени са през непродължителни периоди от време, при една и съща обстановка и при еднородност на вината – пряк умисъл, при което последващите се явяват от обективна и субективна страна продължение на предшестващите.  
Причина за извършване на престъплението е желанието на подсъдимия да се облагодетелства по неправомерен начин,  неспазване на установения в страната правов ред.
При определяне на наказанието по отношение на подсъдимия А.И. съдът взе предвид признанията, които прави за извършеното деяние, съдействието, което е оказал на органите на съдебното и досъдебно производство, чистото му съдебно минало, целите на наказанието, визирани в чл. 36 от НК,  с оглед на превъзпитанието на подсъдимия.
Съдът съобрази и разпоредбата на чл. 373 ал.2 от НПК, според която при постановяване на осъдителна присъда, следва да определи наказанието при условията на чл. 55 от НК и без да са налице многобройни или изключителни смекчаващи отговорността обстоятелства.
С оглед на изложеното и на основание чл. 195 ал.1 т.3 във  вр., с чл. 194 ал.1 във вр. с чл. 55 ал.1 т.1 от НК осъжда подсъдимия И. на три месеца лишаване от свобода.
Тъй като наложеното наказание е от три месеца лишаване от свобода, подсъдимият не е осъждан, и съдът счита, че целите на наказанието във връзка с генералната и специална превенция могат да бъдат постигнати с приложение разпоредбата на чл. 66 от НК, съдът отлага изтърпяването на така наложеното наказание с изпитателен срок от три години.
	При този изход на делото, следва подсъдимият да бъде осъден да заплати направените деловодни разноски в размер на 80 лева.
Водим от горното съдът постанови присъдата си.

					ПРЕДСЕДАТЕЛ: