Р  Е  Ш  Е  Н  И  Е

№           				  17.07.2008 г.			         гр.Левски

В  ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд			            ІІІ наказателен състав
на 24.06.2008 г.
в публичното заседание в следния състав:

                                                               Председател:Евгения Рачева
секретар Свилен Александров
като разгледа докладваното от съдия Рачева
а.н.д.  № 20084410200017 по описа за 2008 г.
и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:

	Производството е по реда на чл.59 и следващите от ЗАНН.  
	С наказателно постановление № 3625/10.10.2006 г. на зам.-директор към ОДП гр.Плевен, на А.П. от гр.С., *, е наложено на основание чл.182, ал.1, т.3 от ЗДвП (в редакцията на закона преди изменението от бр.51 от 2007 г. на ДВ) административно наказание глоба в размер на 20,00лв. за нарушение на чл.21, ал.1 от ЗДвП – за това, че на 17.09.2006 г. около 08:37 часа на път 1 клас №3, км.49+000, в с.Българене, в посока Русе, управлява лек автомобил с рег. № С * със скорост 81 км/ч при максимално разрешена в населено място 50 км/ч, фиксирана с радар ТР4 №099 – и на осн. Наредба №І-139 на МВР са му отнети 6 контролни точки.
Недоволен от така издаденото наказателно постановление (НП) е останал жалбоподателят А. П., който го обжалва и моли съда да го отмени. В жалбата не е изложил конкретни съображения. 
	Ответникът не изпраща представител в с.з. В съпроводителното писмо, с което е изпратил административнонаказателната преписка в съда, е изразил становище, че жалбата следва да бъде оставена без уважение, а наложеното наказание – потвърдено.
Съобразявайки събраните по делото доказателства и доводите на страните, съдът намира за установено следното:
С оглед датата на връчване на наказателното постановление на П.– 04.12.07 г. – и датата на депозиране на жалбата му пред наказващия орган – 04.12.07 г. – съдът счита, че жалбата е подадена в срока по чл.59, ал.2 от ЗАНН, поради което се явява допустима и следва да бъде разгледана.
При разглеждането й съдът съобрази следното:
Акт за установяване на административно нарушение (АУАН) №3625 е съставен на 17.09.2006 г. от А.Й. – мл.автоконтрольор при ГПП-ОДП гр.П. – срещу А.П. за това, че последният на 17.09.2006 г. в 08:37 часа на ПП-3, в с.Българене, посока  Русе, км.49+000, управлява лек автомобил с рег. № * скорост 81 км/ч в населено място, измерена, фиксирана и показана на водача с радар ТR-4 с №099/97 г. – нарушение на чл.21, ал.1 от ЗДвП.
Актът е съставен в присъствието на очевидеца на нарушението К.П., който е подписал акта в качеството на свидетел. 
Жалбоподателят е подписал акта, като е записал, че има възражения – била засечена колата пред него – и е получил екземпляр от същия. 
Петров не се явява в с.з. и не дава обяснения по случая.
По делото са разпитани свидетелите Й. и П., които заявяват, че нямат конкретни спомени по случая, но поддържат написаното в АУАН.

Съдът счита, че не е необходимо да се изяснява въпроса, извършено ли е от жалбоподателя нарушението, за което му е издадено НП, и да се обсъжда възражението на П., изложено в съставения му акт. Съображенията на съда са следните:
По делото от страна на наказващия орган са изпратени заповедите на министъра на вътрешните работи, действали към момента на съставяне на АУАН и издаване на НП – №І-17/07.02.2002 г. (която изрично е посочена в НП от наказващия орган като основание за компетентността му) и            №І-7/17.01.2005 г. (л.л. 6 и 7 от делото). Видно от тези две заповеди обаче, зам.-директорите на ОДП (РДВР), с изключение на зам.-директора на СДВР, не са сред длъжностните лица, определени от министъра на вътрешните работи като компетентни да издават наказателни постановления по ЗДвП. Служебно известно на съда е, че едва със заповед №Із-1403/13.08.2007 г. на министъра на вътрешните работи, е предоставена компетентност и на зам.-директорите на всички ОДП да издават наказателни постановления по ЗДвП, но следва да се отбележи, че последната заповед няма обратно действие и не може да санира допуснатата в настоящото административнонаказателно производство нередност, изразяваща се в издаване на наказателно постановление от некомпетентен орган. Липсата на компетентност на органа, издал наказателното постановление, е абсолютна предпоставка за отмяна на НП, тъй като последното се явява нищожно. 

С оглед всичко изложено съдът счита, че наказателното постановление следва да бъде отменено. При този изход на процеса направените по делото разноски – изплатени пътни и дневни разноски на свидетелите от бюджета на съда – следва да останат за сметка на държавата.
Предвид горното, съдът

 				        Р  Е  Ш  И:

ОТМЕНЯ на осн. чл.63, ал.1 от ЗАНН наказателно постановление №3625/10.10.2006 г. на зам.-директор към ОДП гр.Плевен, с което на А.П. от гр.С., *, е наложено на основание чл.182, ал.1, т.3 от ЗДвП (в редакцията на закона преди изменението от бр.51 от 2007 г. на ДВ) административно наказание глоба в размер на 20,00лв. за нарушение на чл.21, ал.1 от ЗДвП – за това, че на 17.09.2006 г. около 08:37 часа на път 1 клас №3, км.49+000, в с.Българене, в посока Русе, управлява лек автомобил с рег. № * със скорост 81 км/ч при максимално разрешена в населено място 50 км/ч, фиксирана с радар ТР4 №099 – и на осн. Наредба №І-139 на МВР са му отнети 6 контролни точки.
РЕШЕНИЕТО подлежи на касационно обжалване пред Административен съд гр.Плевен в 14-дневен срок от съобщението до страните, че е изготвено (съобщението до жалбоподателя да се изпрати на посочения от него в жалбата му адрес).

 	   РАЙОНЕН  СЪДИЯ: