Р  Е  Ш  Е  Н  И  Е

№					     18.07.2008 г.			               гр.Левски

В  ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд			                     ІІІ наказателен състав
на 15.07.2008 г.
в публичното заседание в следния състав:

 	                                                                         Председател: Евгения Рачева
секретар Илияна Петрова
като разгледа докладваното от съдия Рачева
а.н.д.  № 20084410200070 по описа за 2008 г.
и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:

Производството е по реда на чл.59 и следващите от ЗАНН. 
С наказателно постановление №2641/07.01.2008 г. на началника на РПУ гр.Левски, на Я.К. от с.Г., *, ЕГН *, е наложено на осн. чл.175, ал.1, т.5 от ЗДвП административното наказание глоба в размер на 200,00 лв. и лишаване от право да управлява МПС за срок от 6 месеца за нарушение на чл.123, ал.1, т.3, б.”в” от ЗДвП за това, че на 20.12.2007 г. около 08:30 часа в с.Градище на кръстовище между улиците „Г.Хинчев” и „Пионерски път” като водач на лек автомобил с рег.№ * става участник в П.Т.П. с лек автомобил с рег.№*, управляван от П.С. от с.с. и напуска мястото на произшествието без да уведоми и изчака служителите от ПП-КАТ.
Недоволен от така издаденото наказателно постановление (НП) е останал жалбоподателят Я. К., който моли да бъдат отменени наложените му наказания. Твърди, че за произшествието бил виновен П. С. и че последният се извинил за грешката си. Разбрали се  С. да продължи пътуването си към Бутово, а К. си заминал, тъй като било много студено. Счита, че ще е затруднен да изплати глоба от 200,00 лв., тъй като е опериран сърдечно. Твърди още, че е дългогодишен шофьор.
Ответникът не изпраща представител в с.з. и не изразява становище по жалбата. 
Съобразявайки събраните по делото доказателства и становищата на страните, съдът намира за установено следното:
С оглед датата на връчване на наказателното постановление на К.– 31.01.08 г. – и датата на депозиране на жалбата му пред наказващия орган – 05.02.08 г. – съдът счита, че жалбата е подадена в срока по чл.59, ал.2 от ЗАНН, поради което се явява допустима и следва да бъде разгледана.
При разглеждането й съдът съобрази следното:
Акт за установяване на административно нарушение №2641  е съставен на 20.12.2007 г. от М.А., на длъжност мл.автоконтрольор при РПУ-Левски, срещу Я.К. за това, че последният на 20.12.2007 г. в 08:30 часа в с.Градище на кръстовището с ул.”Генчо Хинчев” и „Пионерски път” като водач на лек автомобил с рег.№* става участник в ПТП с материални щети с лек автомобил с рег.№*, управляван от П.С. от с.с., и напуска мястото на произшествието без да уведоми и изчака служителите от „Пътен контрол” при РПУ-Левски – нарушение на чл.123, ал.1, т.3, б.”в” от ЗДвП.
Жалбоподателят е подписал акта, като е записал, че няма възражения, и е получил екземпляр от същия.
Актът е съставен в присъствието на очевидеца на нарушението П. С., който се е подписал в качеството на свидетел.
Жалбоподателят не оспорва компетентността на актосъставителя и на наказващия орган. Служебно известно на съда е, че актосъставителят е сред лицата, определени да съставят актове по ЗДвП, а началниците на РПУ имат правото да издават наказателни постановления – това се установява и от приложената на л.5 от делото заповед на министъра на вътрешните работи №Із-189/08.02.2007 г., поради което съдът приема, че актът е съставен от оправомощено длъжностно лице и наказателното постановление е издадено от компетентен орган.
Видно от копието от страницата на дневника за нарядите (л.6 от делото), в нея е отразено, че на 20.12.2007 г. в 08:30 часа е извършено птп в с.Градище с материални щети и че на двамата водачи са съставени актове. 
Жалбоподателят се явява в с.з. и дава обяснения, кореспондиращи с жалбата му. Твърди, че подписал АУАН без да изложи възражения под натиск на полицаите. Обяснява също така, че си тръгнал от мястото на птп, понеже е инвалид първа група и му било зле. Твърди, че след удара другият водач дошъл при него, приказвали си и последният си заминал, като преди това бутнал К., за да запали. Счита, че след като нямало ранен човек и не е изоставил никого, не следва да бъде наказан. Признава, че имало повреди по двата автомобила.
Актосъставителят А. потвърждава констатациите по акта. От показанията му се установява, че виновното лице за птп бил другият водач. Допълва, че жалбоподателят, без да е постигнал съгласие с другия водач и без да съставят протокол, с който да уреждат отношенията си във връзка с щетите, без да уведоми органите на КАТ бил напуснал въпросното място, поради което и му бил съставен акта по чл.123 от ЗДвП, а другият водач се обадил на полицаите и останал на мястото на птп-то до пристигането им. При извършената впоследствие в кметството проверка се установило още, че К. няма и застраховка „ГО”, поради което му бил съставен и акт по КЗ. 
От показанията на свидетеля С. – другият участник в птп-то – също се изяснява, че на място двамата водачи не са постигали споразумение относно щетите, каквито имало и по двата автомобила, но че помогнал на К. да си тръгне, като го бутнал, понеже последният много бързал. Свидетелят отрича да е виновният за птп-то водач, но следва да се отбележи, че този въпрос е извън предмета на делото и не следва да се обсъжда, още повече, че е съставен от свидетеля А. АУАН срещу С. (същият сам признава, че след като в кметството актосъставителят му казал, че е виновния водач, казал „Добре, ще си понасям щетите”.). Изясни се също така, че по време на съставяне на АУАН и подписването му от страна на К. последният не е правил никакви възражения и че двамата водачи са подписали съставения протокол за птп. 
Видно от представения в хода на съдебното следствие с писмо рег.№1095/20.02.2008 г. на РПУ-Левски протокол за птп, има съставен такъв и в него е отразена фактическата обстановка, описана от актосъставителя и изложена в АУАН (л.13 и л.14 от делото). 
Свидетелката П. К., съпруга на жалбоподателя, която също е очевидец на птп-то, тъй като е пътувала в автомобила на съпруга си (този факт е безспорен и се потвърждава и с показанията на свидетеля П. С.), заявява, че след птп-то, което било причинено от С., си тръгнали, тъй като последният щял да заминава за Бутово и го помолили да им помогне да запалят автомобила си, което и било сторено.
На практика няма противоречия в показанията на свидетелите (с изключение на казаното от А. и К., от една страна, и С. – от друга, по въпроса, който е ирелевантен за настоящото дело, а именно: кой от водачите е виновен за настъпилото птп), поради което съдът дава вяра на показанията на А., С. и К..
От всичко изложено може да се направи извода, че при съставяне на АУАН са спазени законовите разпоредби и в последния вярно и пълно е описано допуснатото от жалбоподателя нарушение. Съгласно чл.189, ал.2 от ЗДвП редовно съставените актове по този закон имат доказателствена сила до доказване на противното. Жалбоподателят не представи каквито и да било доказателства в подкрепа на версията си, изложена в жалбата, че се прибрал веднага поради ниските температури, или изложената в с.з. – че се прибрал, понеже се чувствал зле. От показанията на К. и С. се установи, че просто К. е решил да си тръгне, считайки, че другият водач ще продължи за Бутово. В този смисъл са и част от обясненията на самия жалбоподател. Ето защо съдът приема, че не е имало пречка от обективен характер за жалбоподателя да изпълни задълженията си като участник в птп. След като не са били съставили протокол, уреждащ отношенията им относно имуществените вреди, водачите са били длъжни да останат на мястото на птп, да сигнализират органите за контрол на движението по пътищата и да изпълнят указанията им. Като не е изпълнил това свое задължение, жалбоподателят К., въпреки че не е бил виновният за птп-то водач (според актосъставителя), е допуснал нарушение на чл.123, ал.1, т.3, б.”в” от ЗДвП и подлежи на съответно наказание.
При определяне размера на наказанието, обаче, наказващият орган не е съобразил разпоредбата на чл.27, ал.2 от ЗАНН и е наложил на К. и двете наказания в максимален размер. Не може да се приеме за смекчаващо вината обстоятелство на К. поведението му въобще като водач на МПС, тъй като същият не е изряден – от представените на л.л.33-35 полици и справката изх.№25/02.07.2008 г. на ЗПАД „ДЗИ-ОЗ” гр.Левски, ведно с приложенията към нея (л.48-л.50 от делото) се установява, че жалбоподателят не е бил редовен платец по сключената от него застраховка през 2006 г. за периода 11.05.2006 г. – 10.05.2007 г., платил е само първата вноска и поради невнасяне на следващите 3 вноски полицата е прекратена, считано от 15.11.2006 г., и на практика няма застрахователно покритие за времето 11.05.2006 г. – 12.05.2007 г. От представените от жалбоподателя на л.л.30-32 и 36 от делото удостоверение от РУСО-Плевен и решения на ТЕЛК се установява, че К. е инвалид, страда от сърдечна недостатъчност и има нужда от чужда помощ, а получаваните от него пенсии не са с висок размер. Тежкото здравословно и социално състояние на жалбоподателя съдът приема за смекчаващи отговорността му обстоятелства, които обуславят намаляване на наказанието глоба. Предвид обстоятелството, че жалбоподателят се опита да заблуди съда, като представи подправена полица, съдът счита, че К. не е добросъвестен и че поведението му е укоримо, поради което няма основания за намаляване и на другото наложено му наказание, още повече, че, видно от справката на л.27 от делото, К. е допускал и други нарушения на ЗДвП в предходни периоди (а в конкретния случай е извършил и нарушение по КЗ, т.е. повече от едно нарушение). 
Ето защо съдът намира, че от наложените наказания единствено глобата следва да се намали в минималния предвиден от закона размер, а именно 50,00 лв., а наказанието лишаване от право да управлява МПС следва да бъде потвърдено. Съдът намира, че тези наказания биха способствали за постигане целите на административното наказание, визирани в чл.12 от ЗАНН – да се предупреди и превъзпита нарушителят към спазване на установения правен ред и се въздейства възпитателно и предупредително върху останалите граждани. 
В горния смисъл следва да се измени наказателното постановление. 
Предвид изложеното, съдът

Р   Е   Ш    И :
ИЗМЕНЯ на осн. чл.63, ал.1 от ЗАНН наказателно постановление №2641/07.01.2008 г. на началника на РПУ гр.Левски, с което на Я. К. от с.Г., *, ЕГН *, е наложено на осн. чл.175, ал.1, т.5 от ЗДвП административното наказание глоба в размер на 200,00 лв. и лишаване от право да управлява МПС за срок от 6 месеца за нарушение на чл.123, ал.1, т.3, б.”в” от ЗДвП за това, че на 20.12.2007 г. около 08:30 часа в с.Градище на кръстовище между улиците „Г.Хинчев” и „Пионерски път” като водач на лек автомобил с рег.№ * става участник в П.Т.П. с лек автомобил с рег.№*, управляван от П. С. от с.с. и напуска мястото на произшествието без да уведоми и изчака служителите от ПП-КАТ, В ЧАСТТА относно наложеното наказание, като НАМАЛЯВА размера на глобата от 200,00 на 50,00 лв. и ПОТВЪРЖДАВА наказателното постановление в останалата му част.
РЕШЕНИЕТО подлежи на касационно обжалване пред Административен съд гр.Плевен в 14-дневен срок от съобщението до страните, че е изготвено.

 			              РАЙОНЕН  СЪДИЯ: