Р  Е  Ш  Е  Н  И  Е

№           				  21.04.2008 г.			         гр.Левски

В  ИМЕТО НА НАРОДА

Левченски районен съд			            ІІІ наказателен състав
на 18.03.2008 г.
в публичното заседание в следния състав:

                                                               Председател:Евгения Рачева
секретар Свилен Александров
като разгледа докладваното от съдия Рачева
а.н.д.  № 20084410200046 по описа за 2008 г.
и на основание данните по делото и закона, за да се произнесе, взе предвид следното:

Производството е по реда на чл.59 и следващите от ЗАНН.
С наказателно постановление № 1964/03.11.2006 г. на началника на РПУ гр.Левски, на К.М. от гр.С., ж.к.”М. *” бл.**, вх.*, ет.*, ап.**, ЕГН **********, е наложено административно наказание глоба в размер на 30,00 лв. на осн. чл.182, ал.1, т.4 от ЗДвП (в редакцията на закона преди изменението от бр.51 от 2007 г. на ДВ) за това, че на 02.10.2006 г. около 10:17 часа на ГП Е83 в с.Българене, км.48+513, управлява лек автомобил с рег. № * **** ** със скорост 98 км/ч при допустима за населено място 50 км/ч, засечена с техническо средство „Трафик радар” с №126/97 г. и показана на водача – нарушение по чл.21, ал.1 от ЗДвП – и на осн. чл.3, ал.1, т.11, б.”в” от Наредба № І-139/02 г. на МВР са му отнети 12 контролни точки.
Недоволен от така издаденото наказателно постановление е останал жалбоподателят К. М., който го обжалва и моли съда да го отмени, тъй като скоростта, засечена с радарното устройство, била на изпреварилия го автомобил.
Ответникът не изпраща представител в с.з. и не изразява становище по жалбата. 
Съобразявайки събраните по делото доказателства и доводите на страните, съдът намира за установено следното:
С оглед датата на връчване на наказателното постановление на М. – 07.01.2008 г. – и датата на депозиране на жалбата му пред наказващия орган – 11.01.2008 г. – съдът счита, че последната е подадена в срока по чл.59, ал.2 от ЗАНН, поради което се явява допустима и следва да бъде разгледана. 
Разгледана по същество, жалбата е неоснователна.
Акт за установяване на административно нарушение (АУАН) №1964 е съставен на 02.10.2006 г. от Н.Н. на длъжност автоконтрольор при РПУ гр.Левски срещу К.М. за това, че последният на 02.10.2006 г. в 10:17 часа в с.Българене на ГП Е83, км.48+513, посока гр.Русе, управлява лек автомобил с рег. № * **** ** със скорост 98 км/ч в населено място, измерена и фиксирана с техническо средство Трафик радар TR 4 с №126/97, показана и видяна от водача – нарушение по чл.21, ал.1 от ЗДвП.
В акта е записан като очевидец на нарушението А. К., който е подписал акта в качеството на свидетел. 
Жалбоподателят е подписал акта, като не е записал обяснения или възражения, и е получил екземпляр от същия.  
М. не се явява в съдебно заседание. Същият не е посочил доказателства, които да бъдат събрани от съда.
Към преписката е приложена справка за наложени наказания по ЗДвП (л.6 от делото), от която е видно, че жалбоподателят е санкциониран нееднократно за допуснати нарушения като водач на ПС.
Жалбоподателят не оспорва компетентността на актосъставителя и на наказващия орган. Служебно известно на съда е, че актосъставителят е сред лицата, определени да съставят актове по ЗДвП, а началниците на РПУ имат правото да издават наказателни постановления (това се установява и от приложените на л.16 и л.17 от делото заповеди на министъра на вътрешните работи №І-17/07.02.2002 г. и №І-7 от 17.01.2005 г. – тук е мястото да се отбележи, че изпратената от наказващия орган и приложена на л.7 от делото заповед на министъра на вътрешните работи №Із-189/08.02.2007 г. не е относима към случая, тъй като с нея се предоставят правомощия за период след извършване на нарушението и издаването на наказателното постановление), поради което съдът приема, че актът е съставен от оправомощено длъжностно лице и наказателното постановление е издадено от компетентен орган. 
Видно от приложената на л.5 от делото разпечатка, на 02.10.2006 г. в 10:17 часа има засечена скорост 98 км/ч с посочения в АУАН и НП радар, който към датата на деянието е бил законоустановено техническо средство (вж. чл.182, ал.3, т.1 от ЗДвП в редакцията му преди изменението с бр.51 от 2007 г. на ДВ).
От показанията на свидетелите Н. и К. се установява, че записаното в акта отговаря на действителността и че регистрираната с апарата скорост е именно скоростта на управлявания от М. автомобил в с.Българене на посочените дата и час. Свидетелите добросъвестно излагат фактите, които са им известни, показанията им са безпротиворечиви и съответни на акта за установяване на адм. нарушение и разпечатката от радара, поради което съдът им дава вяра.
Видно от съставения акт, не са налице пропуски в процедурата по установяване на нарушението. 
Съгласно чл.189, ал.2 от ЗДвП редовно съставените актове по този закон имат доказателствена сила до доказване на противното. 
Жалбоподателят не представи доказателства, с които да обори констатациите по акта. Наказателното постановление е обосновано, тъй като се подкрепя от представените по делото и обсъдени по-горе доказателства.
От всичко изложено може да се направи извода, че по време на проверката, съставянето на акта и издаването на наказателното постановление са спазени законовите разпоредби и след като се установи, че жалбоподателят е извършил нарушението по чл.21, ал.1 от ЗДвП, като е управлявал с 48 км/ч по-бързо от максимално допустимата скорост за населеното място и че правилно е санкциониран от наказващия орган с предвидената за нарушението глоба от 30,00 лв. (съобразно редакцията на ЗДвП към момента на извършване на нарушението, която е по-благоприятна за дееца предвид по-лекото наказание, в сравнение с предвиденото според сега действащата разпоредба на чл.182 от ЗДвП), наказателното постановление се явява законосъобразно.
Определеното от наказващия орган наказание би способствало за постигане целите на административното наказание, визирани в чл.12 от ЗАНН – да се предупреди и превъзпита нарушителят към спазване на установения правен ред и се въздейства възпитателно и предупредително върху останалите граждани.
С оглед всичко изложено съдът намира, че наказателното постановление следва да бъде потвърдено, поради което
 
Р Е Ш И :

ПОТВЪРЖДАВА на основание чл.63, ал.1 от ЗАНН наказателно постановление № 1964/03.11.2006 г. на началника на РПУ гр.Левски, с което на К.М. от гр.С., ж.к.”М. *” бл.**, вх.*, ет.*, ап.**, ЕГН **********, е наложено административно наказание глоба в размер на 30,00 лв. на осн. чл.182, ал.1, т.4 от ЗДвП (в редакцията на закона преди изменението от бр.51 от 2007 г. на ДВ) за това, че на 02.10.2006 г. около 10:17 часа на ГП Е83 в с.Българене, км.48+513, управлява лек автомобил с рег. № * **** ** със скорост 98 км/ч при допустима за населено място 50 км/ч, засечена с техническо средство „Трафик радар” с №126/97 г. и показана на водача – нарушение по чл.21, ал.1 от ЗДвП – и на осн. чл.3, ал.1, т.11, б.”в” от Наредба № І-139/02 г. на МВР са му отнети 12 контролни точки, като ЗАКОНОСЪОБРАЗНО.
РЕШЕНИЕТО подлежи на касационно обжалване пред Административен съд гр. Плевен в 14-дневен срок от съобщението до страните, че е изготвено.

				                              РАЙОНЕН  СЪДИЯ: